Справа № 160/7312/19
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2019 року Справа № 160/7312/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучми К.С.
при секретарі судового засідання Чорній М.В.
за участю: представника відповідача Чабан О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за правилами загального позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудремонттехнологія» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
До суду 25.09.2019 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Раніше в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Порушення виявлені під час перевірки знайшли своє відображення в акті від 11.06.2019 року, а саме: п.198.1, 198.3, 198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), п.п.1 п.4 розділ V, п.п.1, п.п.2, п.п.2, п.п.5 п.5 розділ V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.01.2015 №13, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету всього на суму 2 004 415 грн., в тому числі за листопад 2018 р. 1 569 363 грн., за грудень 2018 р. 435 052 грн.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Приписами п.14.1. ст.14 ПК України визначено, що господарською діяльністю є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (14.1.36.); доходами є загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами (14.1.56.); постачанням товарів є будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (14.1.191.); розумною економічною причиною (ділова мета) є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (14.1.231.).
Згідно з п.185.1. ст.185, п.187.1. ст.187, п.188.1. ст.188 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.
Відповідно до п.201.1., 201.4., 201.6. ст.201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один із способів, визначених п.201.1. ст.201 ПК України; податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця; податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
Пунктом 200.1. ст.200 ПК Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з п.198.1. ст.198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
При цьому, відповідно до п.198.2., 198.3., 198.6. ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою, протягом такого звітного періоду, окрім іншого, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 Кодексу).
З аналізу наведених законодавчих приписів вбачається, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування податком на прибуток, є факт придбання товарів (послуг) з метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
- договору купівлі-продажу №30/10-2018 від 30.10.2018 року. ТОВ «Скай Трейд 18» - «Продавець», в особі директора ОСОБА_1 , та ТОВ «Укрбудремонттехнологія» - «Покупець», в особі директора ОСОБА_2 Ю ОСОБА_3 ;
- договору поставки №16/11-2018 від 16.11.2018 року. ТОВ «Скай Трейд 18» - «Постачальник», в особі директора ОСОБА_1 , та ТОВ «Укрбудремонттехнологія» - «Покупець», в особі директора ОСОБА_4 ;
- договору поставки №26/11-2018 від 26.11.2018 року. ТОВ «Скай Трейд 18» - «Постачальник», в особі директора ОСОБА_1 , та ТОВ «Укрбудремонттехнологія» - «Покупець», в особі директора ОСОБА_4 ;
- договору перевезення вантажу №1/11-2018П від 01.11.2018 року. ТОВ «Скай Трейд 18» - «Перевізник», в особі директора ОСОБА_1 , та ТОВ «Укрбудремонттехнологія» - «Замовник», в особі директора ОСОБА_4 .
Так, між ТОВ «Укрбудремонттехнологія» та ТОВ «Скай Трейд 18» були укладені наступні договори:
- договір купівлі-продажу №30/10-2018 від 30.10.2018 року, за яким ТОВ «Укрбудремонттехнологія» придбавало у ТОВ «Скай Трейд 18» товари (труби). Виконання умов цього договору підтверджується видатковими накладними та товаро-транспортними накладними. Розрахунки проводились в безготівковій формі. Придбані труби були використані в рамках виконання умов договору №226 від 09.10.2018 року, укладеного між Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпровської обласної державної адміністрації (замовник) та ТОВ «Укрбудремонттехнологія» (Генеральний підрядник) при здійсненні робіт по об`єкту «Реконструкція водопровідних мереж м.Верхньодніпровськ»;
- договір поставки №16/11-2018 від 16.11.2018 року, за яким ТОВ «Скай Трейд 18» - поставило ТОВ «Укрбудремонттехнологія» обладнання, а саме: фільтр ДООЧИСТКИ СТІЧНИХ вод (модель БФФ-ЮООМ) в кількості 2 одиниць для очисних споруд (Обладнання) та виконало роботи по його монтажу. Виконання умов цього договору підтверджується накладною, довіреністю, актом приймання-передачі устаткуванням до монтажу, актами здачі-приймання робіт. Розрахунки проводились в безготівковій формі;
- договір поставки №26/11-2018 від 26.11.2018 року, за яким ТОВ «Скай Трейд 18» - поставило ТОВ «Укрбудремонттехнологія» обладнання для монтажу каналізаційних очисних споруд. Виконання умов цього договору підтверджується накладною, довіреністю, актом приймання-передачі устаткуванням до монтажу. Розрахунки проводились в безготівковій формі. Придбане обладнання було використано в рамках виконання умов договору №2708-к від 28.08.2018 року, укладеного між Департаментом капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації (замовник) та ТОВ «Укрбудремонттехнологія» (Генеральний підрядник) при здійсненні робіт по об`єкту «Каналізаційні очисні споруди м.Оріхів - реконструкція»;
- договору перевезення вантажу №1/11-2018П від 01.11.2018 року, за яким ТОВ «Скай Трейд 18» надавало ТОВ «Укрбудремонттехнологія» послуги перевезення вантажів. Виконання умов цього договору підтверджується актами здачі-приймання робіт. Розрахунки проводились в безготівковій формі.
В підтвердження здійснення вищезазначених договорів в матеріалах справи містяться наступні первинні документи, які були надані позивачем, а саме: договір купівлі-продажу № 30/10-2018 від 30.10.18 р.; видаткова накладна № ПН-0003777, ТТН №1611/2, ТТН № 1611/1, ТТН № 1611 від 16.11.2018 р.; видаткова накладна № ПН-0003778, ТТН № 2611/2, ТТН № 2611/1, ТТН № 2611 від 26.11.2018р.; видаткова накладна №ПН-0003787, ТТН №3011, ТТН № 3011/1 від 30.11.2018 р.; видаткова накладна №ПН-0003789, ТТН № 512 від 05.12.2018 р.; видаткова накладна № ПН-0003790, ТТН №2112 від 21.12.2018 р.; договір № 226 на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція водопровідних мереж м.Верхньодніпровськ» від 09.10.2018 р. з договірною ціною та календарним графіком виконання робіт; акти КБ За, КБ 2в та ПВР виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року; договір поставки № 16/11-201 8 від 16.11.18 р. з додатком та специфікацією поставки з ТОВ «Скай Трейд 18»; акти приймання-передачі робіт (надання послуг) № РН-0005043 від 16.11.2018 р., № РН-0005042 від 16.11.2018 р., № РН-0005041 від 16.11.2018 р., № РН-0005040 від 16.11.2018 р., № РН-0005039 від 16.11.2018 р.; видаткові накладні №№ РН-0005012 - РН-0005023 від 16.11.2018 р., №№ РН-0005025 - РН-0005032 від 16.11.2018 р., №№ РН-0005004 - РН-0005011 від 27.11.2018 р.; технічні паспорти на фільтр доочистки стічних вод (модель БФФ-1000М) в двох екземплярах; акт приймання-передачі устаткування до монтажу, довіреність №80, видаткова накладна № ПН-0003780, накладна №РН-0000037 від 19.11.2018 р.; договір поставки № 26/11-2018 від 26.11.2018 р. з протоколом погодження договірної ціни та специфікацією поставки з ТОВ «Скай Трейд 18»; видаткова накладна № ПН-0003788 від 29.12.2018 р.; акт приймання-передачі устаткування до монтажу, довіреність №87, видаткова накладна № ПН-0003788, накладна № РН-0000038 від 11.12.2018 р.; паспорт та інструкція по експлуатації система аерації №1 (поз.9); паспорт та інструкція по експлуатації система аерації №2 (поз.10); паспорт та інструкція по експлуатації система аерації №3 (поз.11); договір про закупівлю робіт за державні кошти №2708-к від 28.08.2018 р. «Каналізаційні очисні споруди м.Оріхів - реконструкція», з додатковими угодами №№ 1, 2, 3, з календарним графіком робіт, з планом фінансування; акти КБ За, КБ 2в (№2 та №1) та ПВР виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 р.; акти КБ За, КБ 2в (№№ 3-10) та ПВР виконаних будівельних робіт за листопад 2018 р.; договір перевезення вантажу № 1/11-2018П від 01.11.2018 р. з ТОВ «Скай Трейд 18»; акт приймання-передачі робіт (надання послуг) № ОУ-000038 від 16.11.2018 р.; акт приймання-передачі робіт (надання послуг) № ОУ-000037 від 16.11.2018 р.; виписки банку: за грудень 2018 р., за січень 2019 р., за лютий 2019 р., за квітень 2019 р., за травень 2019 р., за червень 2019 р.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Первинним документом є документ, якій містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Системний аналіз правових норм, якими регулюються правовідносини, вказує на те, що у разі, якщо добросовісний платник податку виконав усі передбачені законом умови щодо документального підтвердження розміру валових витрат, податкового кредиту та фактичного здійснення господарських операцій, він не може бути позбавлений права на формування валових витрат та податкового кредиту.
Недобросовісність учасників господарських правовідносин в ланцюгу постачання товарів, робіт, послуг не може слугувати підставою для притягнення до юридичної відповідальності суб`єкта господарювання, який виконав зобов`язання по правочинам та по сплаті податку на додану вартість в ціні придбаного товару та має документальне підтвердження розміру податкового кредиту та фактичного здійснення господарських операцій.
Видані ТОВ «Укрбудремонттехнологія» контрагенту податкові накладні відповідають вимогам діючого законодавства того періоду і є належним доказом правомірності формування податкового кредиту по ПДВ. На момент видачі податкових накладних постачальник був зареєстрований платником ПДВ, а отже, мав право їх виписувати. В свою чергу, покупець мав правові підстави включити суму ПДВ по таким податковим накладним в податковий кредит.
З акту перевірки вбачається, що податковий орган жодним чином не довів факту безоплатного отримання товарів платником податку у звітному періоді.
На момент вчинення правочинів, контрагент позивача - ТОВ «Скай Трейд 18» було зареєстровано у встановленому законом порядку, свідоцтва про реєстрацію як платника податку не скасовані, інформації про наявність судових рішень про визнання правочинів недійсними та обвинувальних вироків не було.
Господарські операції ТОВ «Укрбудремонттехнологія» з контрагентом ТОВ «Скай Трейд 18» здійснювались в межах звичайної господарської діяльності підприємств, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджується необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.
Відомості викладені в акті про нікчемність правочину укладеного ТОВ «Укрбудремонттехнологія» із контрагентом є лише припущенням перевіряючого, оскільки до перевірки було надано усі документи які підтверджують і реальність правочину укладених позивачем, вказаними в акті, і документи які підтверджують правильність формування підприємством і податкових зобов`язань і податкового кредиту.
Чинним законодавством на сторону в господарському зобов`язанні не покладено обов`язок з`ясування обставин сплати податків та зборів контрагентом. Суб`єкт господарювання (добросовісний учасника угод та господарських операцій) не наділений можливістю контролю (навіть за власною ініціативою) за сплатою податків іншими суб`єктами підприємницької діяльності. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання зі сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, оскільки юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ст.61 Конституції України). Зазначена обставина (недобросовісність учасника угоди щодо спали податків та зборів) не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру податкового кредиту та фактичного здійснення господарських операцій.
Таким чином, зобов`язання контрагента не спричиняють цивільно-правових чи податкових наслідків для позивача, так само ТОВ «Укрбудремонттехнологія» не може нести відповідальність за будь-які порушення законодавства вчинені його контрагентом.
Відповідно до норм Податкового Кодексу України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.
Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.
Щодо посилання відповідача на наявність кримінальних проваджень. Суд звертає увагу, що до суду не надано підтверджень наявності вироків щодо посадових осіб або ж підприємства позивача, або ж його контрагента.
Слід зазначити, що пояснення керівників підприємств-контрагентів та інформація із кримінального провадження є лише одним із засобів доказування в кримінальному провадженні, однак вони не є єдиним та належним доказом, який встановлює відповідні юридичні факти, у тому числі й щодо непричетності до господарської діяльності, чи проведення безтоварних операцій, оскільки таким доказом може бути лише судове рішення, яке набрало законної сили.
Таким чином, інформація про наявність кримінальних проваджень без остаточного вироку по справі не може прийматися до уваги як належний доказ.
Згідно із п.135.2. ст.135 ПК України доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.
Відповідно до п.138.2. ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.
В силу п.п.139.1.9. п.139.1. ст.139 ПК України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Пунктом 198.1. ст.198 ПК України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду, (п.198.3. ст.198 ПК України).
Згідно з п.198.6. ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону. Податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Відповідно до положень ст.1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
В силу ч.1 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Так, відповідно до положень ст.1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
В силу ч.1 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Згідно із ч.2 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямованих на виготовлення та реалізацію продукції виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку є підприємництвом.
Відповідно до ч.5 ст.203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Однак при цьому зазначені вище договори між позивачем та вказаним контрагентом були спрямовані на реальне настання обумовлених ними правових наслідків і такі наслідки настали, що підтверджується актами виконаних робіт.
Згідно з ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Договори між позивачем та зазначеним контрагентом не є нікчемними, вони не визнані недійсними судом, а значить є правомірними та дійсними.
Ніхто не в праві застосовувати наслідки недійсності договору без визнання такого договору недійсним. Зважаючи на викладене, відповідач не надав належних обґрунтувань та доказів, які вказувати б на правомірність його дій при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що позов задоволено, сплачений судовий збір в розмірі 19 210 грн., підлягає поверненню позивачу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250 КАС України, суд, -

Позов задовольнити повністю.
Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудремонттехнологія» судові витрати по справі у розмірі 19 210 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України

Повний текст рішення складений 07.10.2019 року.

Суддя К.С. Кучма