Справа № 824/1042/19-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 жовтня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/1042/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук О.І.,

представника позивача Венгринюка С ОСОБА_1 В ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ахтемійчук О.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні заяви представника позивача про виклик свідків у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми Р № НОМЕР_1 ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми Р № НОМЕР_2 ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми ПС № НОМЕР_3 ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми Р № НОМЕР_4 ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми ПС № НОМЕР_5 ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми В4 № НОМЕР_6 .

Ухвалою суду від 09 вересня 2019 року відкрито провадження у даній справі; вирішено її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання; встановлено строк для надання відзиву на позов.

В підготовчому судовому засіданні 28 жовтня 2019 року представник позивача подав заяви про виклик свідків.

В обґрунтування поданих заяв зазначено наступе.

Однією з підстав прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є твердження податкового органу про те, що витрати, здійснені позивачем на користь своїх контрагентів по оплаті маркетингових послуг, інформаційних послуг (послуг по просуванню товарів постачальника), послуги передпродажної підготовки та мерчандайзингу нібито не підтверджені в достатній мірі первинними документами, які б вказували на пов`язаність таких витрат з здійсненням ним безпосередньої господарської діяльності з реалізації молочної та м`ясо-ковбасної продукції.

Позивачем надано суду первинні документи та довідки, в яких в належній та достатній мірі конкретизовано та деталізовано, які саме послуги фактично було надано, яка вартість наданих послуг, яким чином вона визначається, де конкретно було надано вказані послуги, що однозначно підтверджує пов`язаність витрат на такі послуги з господарською діяльністю позивача.

У зв`язку із цим, на думку представника позивача, наявна необхідність викликати та допитати осіб як свідків, які персонально приймали участь в наданні для ФОП ОСОБА_2 маркетингових послуг, послуг по просуванню товарів постачальника в торгових залах, послуг передпродажної підготовки та мерчандайзингу по контрагентам ТОВ «Універсам» та ТОВ «Технонафтозбут», а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Також заявником вказано, що позивач у своїй господарській діяльності, від якої він отримує дохід, для перевезення продукції до торгових точок використовує власні транспортні засоби, які працюють безпосередньо на газі стисненому природному. На підтвердження указаного позивачем надано до суду первинні документи, а саме: договори поставки газу, видаткові накладні, платіжні доручення, подорожні листи, довідку ТОВ «Екотрансгаз» про перелік автомобілів ФОП ОСОБА_2 , які заправлялися газом, прізвища водіїв, які кермували такими автомобілями, де саме здійснювався відпуск газу для заправки перелічених автомобілів.

Вказував, що відповідач у своїх письмових запереченнях від 15 жовтня 2019 року №8335/9/24-13-10-02 ставить під сумнів, що автомобілі позивача, які заправляються газом природнім стисненим на підставі вказаних вище первинних документів, залучалися саме до перевезення продукції ФОП ОСОБА_2 при здійсненні його безпосередньої господарської діяльності, від якої він отримує дохід. Разом із цим, вказував, що відповідач посилаючись на постанову Верховного Суду від 24 квітня 2018 року №808/1077/17 зазначав, що саме платник податків має спростовувати такі доводи податкового органу.

З метою спростування доводів податкового органу, які викладені в письмових запереченнях та для з`ясування чи використовувались автомобілі при заправці їх газом природнім стисненим саме в господарській діяльності позивача, представник позивача вважає, що є необхідність викликати та допитати осіб, які персонально приймали участь при здійсненні вказаної вище господарської діяльності, а саме свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 водіїв, які кермували автомобілями, що заправлялися газом природнім стисненим та які здійснювали транспортування продукції.

Представник відповідача щодо задоволення поданих заяв заперечував, посилаючись на їх безпідставність. Зокрема, вказав, що при проведенні документальної планової перевірки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 письмові пояснення від осіб, відносно яких подані заяви про виклик свідків, не відбирались, а оскаржувані позивачем у цій справі рішення ґрунтуються виключно на підставі перевірки первинних документів щодо здійснення господарської діяльності позивача з його контрагентами. Також представником відповідача зазначено про вибірковій підхід представника позивача при виборі осіб, яких він просить суд допитати як свідків, відносно маркетингових послуг, інформаційних послуг (послуг по просуванню товарів постачальника), послуг передпродажної підготовки та мерчандайзингу. Крім цього, вказано і про недоцільність допиту як свідків у даній справі осіб, які наразі працюють водіями у позивача, оскільки вони можуть повідомити суду недостовірну інформацію на користь позивача.

Розглянувши подані заяви, перевіривши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами першою та другою статті 65 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що як свідок в адміністративній справі судом може бути викликана будь-яка особа, якій відомі обставини, що належить з`ясувати у справі. Свідок викликається в судове засідання з ініціативи суду або учасників справи.

Згідно частини першої статті 91 Кодексу адміністративного судочинства України показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини першої статті 92 Кодексу адміністративного судочинства України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи.

Згідно частини другої статті 92 Кодексу адміністративного судочинства України у заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.

Однак, подані заяви про виклик свідків, на переконання суду, не містять обґрунтованих доводів необхідності допиту як свідків осіб, зазначених у заявах.

Зокрема, заявником не наведено обґрунтованих доводів неможливості встановлення обставин, про які вказано у заявах, на підставі письмових доказів, наданих сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень.

Поряд з цим суд зважає на твердження представника відповідача, які підтверджуються матеріалами справи, про те, що при проведенні документальної планової перевірки позивача письмові пояснення від осіб, відносно яких подані заяви про виклик свідків, не відбирались, а оскаржувані у цій справі рішення ґрунтуються виключно на підставі перевірки й аналізу первинних документів щодо здійснення господарської діяльності позивача з його контрагентами, зокрема, з маркетингових послуг, інформаційних послуг (послуг по просуванню товарів постачальника), послуг передпродажної підготовки та мерчандайзингу.

Крім цього, необґрунтованою є вимога заявника щодо допиту як свідків саме таких осіб як: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , по контрагентам ТОВ «Універсам» та ТОВ «Технонафтозбут», оскільки, як свідчать матеріали справи, по названим господарським операціям контрагентами позивача значаться й інші особи ( ДП «Рітейл Центр», ТОВ «Пакко Холдинг», ТОВ «Група Рітейлу України», ТОВ «Ф. К. С.», ТОВ «Рома»).

Щодо вимоги про допит як свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , то, крім наведеного вище, суд погоджується з твердженням представника відповідача про недоцільність їх допиту, оскільки вони є особами, які перебувають у трудових відносинах з позивачем (що визнавалось представником позивача в судовому засіданні), а тому можуть повідомити суду недостовірну інформацію, спрямовану на користь позиції позивача.

Відтак, заяви про виклик свідків є необґрунтованими та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 65, 72, 91, 92, 180, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяв представника позивача про виклик свідків у даній справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 29 жовтня 2019 року.

Суддя О.П. Лелюк