Справа № 214/2470/19
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/2470/19
2-а/214/147/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 жовтня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

секретаря судового засідання Печарник З.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Стеблева Юрія Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

ВСТАНОВИВ:

02.04.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд скасувати постанову серії ЕАВ №100310 від 21.03.2019 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 21.03.2019 року він керуючи автомобілем «Шкода Октавія », державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по пров. Пулковському, 2, у напрямку вул. Лєрмонтова, дотримуючись при цьому Правил дорожнього руху. Однак на пр. Миру, 14 в м. Кривому Розі, він був зупинений співробітниками патрульної поліції. Після зупинки до нього підійшов інспектор патрульної поліції і вказав, що він порушив вимоги п.п. 9.2 «б» ПДР України,а саме, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Інспектор змусив показати його посвідчення водія, що він і зробив, не виконавши при цьому підготовку до розгляду справи відповідно до ст. 278 КУпАП, та не оголошуючи про початок розгляду справи згідно ст. 279 КУпАП, відразу звинуватив його у порушенні п.п. 9.2 «б» ПДР України. Через деякий час відповідач знову підійшов до його автомобіля та почав невпевнено зачитувати йому його права відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Про здійснення фото і відеофіксації в порядку ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», працівники патрульної поліції його не ознайомили. Доказів по справі на яких ґрунтувались обвинувачення його у порушенні п.п. 9.2 «б» ПДР, не надано. Згодом співробітникам ПП він пояснив, що коли він почав рух на своєму транспортному засобі все працювало, та ніякого впливу на електрообладнання автомобіля в момент руху він не мав. Його клопотання про перенесення розгляду справи для підготовки захисту, було проігноровано, чим було порушено його права, передбачені ст. 59 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Ніякого подальшого розгляду справи не відбулося, інспектор підійшов до свого автомобіля і склав постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Він вважає, що не порушував вимог ПДР України, у зв`язку із чим був вимушений звернутися до суду з вимогою про скасування даної постанови.

Ухвалою суду від 30.08.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі з призначення до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.17).

Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав відзив на позов. В обґрунтування якого зазначив, що з вимогами адміністративного позову не погоджуюється так, як вважає, що оспорювана постанова є законною та обґрунтованою. Також зазначив, що під час патрулювання 21.03.2019 року у Центрально-Міському районі водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Шкода октавія», державний номерний знак НОМЕР_1 , при виконанні маневру повороту, не подав сигнал показчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п.п.9.2 «б» ПДР України. Даний транспортний засіб було зупинено з дотриманням вимог ПДР. Після зупинення він підійшов до автомобіля, представився згідно з п. 3 ст. 18 ЗУ «Про національну поліцію», після чого згідно з п.1.1 та п. 2 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» повідомив про те, що ведеться відеофіксація та повідомив про причину зупинки, а саме те, що позивач перед виконанням маневру поворот не ввімкнув світловий паоказчик повороту відповідного напрямку. Після чого попросив пред`явити посвідчення та реєстраційний документ на транспортний засіб. Переконавшись, що вимоги ст. 278 КУпАП виконані, він перейшов до розгляду справи. Зачитав позивачу його права зазначені у ч. 1 ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Після з`ясування усіх фактичних даних ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. З метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень ним було законно накладено на нього штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення оскаржуваної постанови. Позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, та ст. 63 Конституції України, право, порядок та строки оскарження постанови. Враховуючи вищевикладене він вважає, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

21.03.2019 року інспектором 1 батальйону 2 роти полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Стеблева Юрія Валерійовича , було винесено постанову серії ЕАБ №100310 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с.6).

Винесення оскаржуваної постанови мотивовано тим, що 21.03.2019 року у Центрально-Міському районі водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Шкода октавія», державний номерний знак НОМЕР_1 , при виконанні маневру повороту, не подав сигнал показчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п. 9.2 «б» ПДР України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.1 ст.126 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення інспектором, як уповноваженою посадовою особою органу поліції.

Не визнаючи факт вчинення адміністративного правопорушення та вважаючи неправомірною постанову позивач звернувся до суду.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст. 222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ст.126 КУпАП, у порядку скороченого провадження.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як слідує зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Диспозицією ч. 1 ст. 126 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Однак, як передбачено письмовими показаннями сторін, позивач у встановленому законом порядку пред`явив посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, що у свою чергу свідчить про недоведеність вимог в цій частині.

Також, як передбачено протоколом про адміністративне правопорушення позивач порушив вимоги п. 9.2. "б" ПДР України: водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Таким чином, в порушення частини третьої статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеофіксацію правопорушення, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

З цього приводу суд зазначає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП.

Отже, як вбачається з письмового відзиву відповідача, факт вчинення позивачем правопорушення був зафіксований за допомогою фото- і відеофіксації, згідно наказу № 1395 від 07.11.2015 року "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адаміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху ", однак відеозапис був знищений у зв`язку з минуванням одного місяця після вчинення адміністративні правопорушення.

У КУпАП та КАС України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та її перегляду судом у випадку оскарження, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. В даній категорії справ відповідач як суб`єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача та його заперечення проти пред`явленого йому обвинувачення, адже в силу ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, в ході судового розгляду справи відповідачем належними, достовірним та достатніми доказами не доведено перед судом безпосереднього факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення. В судове засідання не були представлені жодні докази, які б підтверджували обставини виявленого правопорушення, окрім відзиву на адміністративний позов, наданий відповідачем. А відтак, оскільки позивач вважає постанову не законною та заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а відповідач не надав доказів факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи сукупність викладених обставин та доведеність неправомірності винесення відповідачем оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із скасуванням оскаржуваної постанови та закриттям справи у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, звільненого від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Підстави, визначені ст. 371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Стеблева Юрія Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - задовольнити.

Постанову серії ЕАВ №100310 від 21.03.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП скасувати, а справу закрити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Рішення суду складено та підписано 22.10.2019 року.

Суддя Н.Г. Гринь