Справа № 280/2944/19
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року о 16 год. 08 хв.Справа № 280/2944/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Новікової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ширшова А.А.

представника позивача - Пахоменка А .В.,

представника відповідача - Жовтоножки Д.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодім Запоріжжя»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодім Запоріжжя» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 12.06.2019 №.

Ухвалою суду від 24.06.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 23.07.2019.

Ухвалою суду від 23.07.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, а підготовче засідання відкладено на 11.09.2019.

11.09.2019 судом закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 09.10.2019.

В судовому засіданні 09.10.2019 оголошено перерву в розгляді справи до 21.10.2019.

21.10.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що контролюючий орган за результатами проведеної перевірки необґрунтовано прийняв спірне податкове повідомлення - рішення. Зазначає, що висновок контролюючого органу про не можливість зменшення нарахованих податкових зобов`язань та складання розрахунків коригування у разі повернення частини попередньої (авансової) оплати, є безпідставним та таким, що суперечить положенням Податкового кодексу України. Вказує, що при поверненні авансу, у зв`язку з розірванням угоди купівлі-продажу, операція з поставки товару не відбувається, а відтак і відсутній об`єкт оподаткування податком на додану вартість. Вважає, що ТОВ «Автодім Запоріжжя» правомірно складено розрахунки коригування в частині зменшення податкових зобов`язань, у зв`язку із поверненням покупцю отриманої передоплати.

Також, позивач вказував на необґрунтованість висновків контролюючого органу про заниження позивачем показника коригування податкового кредиту на суму 74800,00 грн., оскільки позивачем самостійно було виправлено помилкове включення до складу податкового кредиту показників податкової накладної №9 від 30.09.2016, яка складена ТОВ «Статтрейдкомпанія», на суму ПДВ 74800,00 грн., шляхом подання уточнюючого розрахунку.

Крім того, позивач вказував і на необґрунтованість висновків контролюючого органу в частині завищення позивачем суми коригування податкових зобов`язань з ПДВ на суму 42318,00 грн., оскільки помилкове заниження податкового зобов`язання внаслідок повторного коригування було повністю знівельовано заниженням суми податкового кредиту на еквівалентну суму, внаслідок чого зазначена помилка не вплинула на підсумкові показники податкової декларації за червень 2018 року та не призвела до заниження суми ПДВ, що підлягала сплаті до бюджету.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що під час проведення перевірки встановлено, що на порушення п.185.1 ст.185. п.187.1., п.192.1 ст.192 підприємством-позивачем було завищено суму коригувань податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 83060,00 грн. Зазначає, що зазначене порушення виявлено, у зв`язку із складанням платником податків розрахунку коригування на зменшення нарахованих податкових зобов`язань у разі повернення неплатнику частини попередньої (авансової) оплати, проте, на думку контролюючого органу, складання такого розрахунку не передбачено положеннями Податкового кодексу України. Також, відповідач вказував на те, що в ході проведення перевірки було встановлено завищення сум коригувань податкових зобов`язань з ПДВ в червні 2018 на загальну суму 42318,00 грн. Зазначає, що ТОВ «Автодім Запоріжжя» у квітні 2018 року на підставі розрахунку коригування від червня 2018 року було зменшено суму податкових зобов`язань з ПДВ по взаємовідносинам з ПрАТ «Автокапітал», гарантійне обслуговування на загальну суму 253906.92 грн., у т.ч. ПДВ 42317,82 грн., але дане коригування вже було здійснено на підставі розрахунку коригування №1 від 17.04.2018 на суму 253906,92 грн., у т.ч. ПДВ 42317,82 грн. Вказує, що за квітень 2018 року за даними рахунка 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» та даними ЕРПН між підприємствами ПРАТ «Автокапітал» та ТОВ «Автодім Запоріжжя» задекларовані взаємовідносини на загальну суму 4763.40 грн., у т.ч. ПДВ 793,90 грн. Задекларувавши за квітень 2018 року розрахунок коригувань податкових зобов`язань з ПДВ підприємство спричинило відхилення за суму ПДВ 41523,92 грн., яке значитись станом на дату підписання акту перевірки.

Крім того, представник відповідача вказував і на ту обставину, що під час перевірки було встановлено завищення сум коригувань податкового кредиту з ПДВ в жовтні 2016 року на загальну суму 74800,00 грн. Зазначає, що Перевіркою встановлено, що у жовтні 2016 року підприємством-постачальником ТОВ «Статтрейдкомпанія» () було складено та зареєстровано розрахунок коригування податкових зобов`язань з ПДВ №3 від 18.10.2016р. на загальну суму 448800 грн., у т.ч. ПДВ 74800 грн. Враховуючи вищенаведене ТОВ «Автодім Запоріжжя» повинно було на підставі зазначених розрахунків коригувань з ПДВ зменшити суму податкового кредиту на суму 74800 грн., проте зазначених дій підприємство не вчинило, у зв`язку з чим рахується розбіжність, що свідчить про порушення п.192.1 ст.192 ПК України.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію викладену в письмових запереченнях та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що у період з 21.01.2019 по 08.02.2019 проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Автодім Запоріжжя» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2018, та своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску, за результатами якої складено Акт перевірки від 15.02.2019 №85/08-01-14-15/39455892.

Відповідно до висновків Акту перевірки від 15.02.2019 №85/08-01-14-15/39455892, контролюючий орган дійшов висновку про порушення ТОВ «Автодім Запоріжжя», зокрема вимог п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.192.1 ст.192, п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого:

занижено податок на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 418158 грн., у т.ч. по періодах: квітень 2018 року у сумі 212560 грн.; червень 2018 року у сумі 140663 грн.; липень 2018 року у сумі 64935 грн.;

завищено р.21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1+рядок 20.3 декларації) (рядок 19 декларації 0121-0123, 0130) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду)» у наступних періодах жовтень 2016 року у сумі 103108 грн.; листопад 2016 року - 140234,00 грн.; грудень 2016 року - 187880,00 грн.; січень 2017 року - 230316,00 грн.; лютий 2017 року - 278532,00 грн.; березень 2017 року - 361592 грн.; квітень 2017 року - 361914,00 грн.; травень 2017 року - 361914 грн.; червень 2017 року - 362277,00 грн.; липень 2017 року - 362277,00 грн.; серпень 2017 року - 362277,00 грн.; вересень 2017 року - 362277 грн.; жовтень 2017 року - 362277 грн.; листопад 2017 року - 373667 грн.; грудень 2017 року - 376634 грн.; січень 2018 року - 376634 грн.; лютий 2018 року - 376634 грн.; березень 2018 року - 376634,00 грн.; квітень 2018 року - 164074,00 грн.; травень 2018 року - 164074 грн.; червень 2018 року - 64935 грн.

Не погодившись з висновками Акту перевірки від 15.02.2019 №85/08-01-14-15/39455892, позивач подав письмові заперечення.

У період з 20.03.2019 по 22.03.2019 співробітниками ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Автодім Запоріжжя» з питань, які викладені у запереченнях від 01.03.2019 б/н (вхідний №19447/10 від 05.03.2019) на акт перевірки від 15.02.2019 №85/08-01-14-15/39455892, за результатами якої складено Акт перевірки від 28.03.2019 №174/08-01-14-15/39455892.

Відповідно до висновків Акту перевірки від 28.03.2019 №174/08-01-14-15/39455892, контролюючий орган дійшов висновку про порушення ТОВ «Автодім Запоріжжя», зокрема вимог п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.192.1 ст.192, п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого:

занижено податок на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 224952,00 грн., у т.ч. по періодах: квітень 2018 року у сумі 18560,00 грн.; червень 2018 року у сумі 141457,00 грн.; липень 2018 року у сумі 64935,00 грн.;

завищено р.21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1+рядок 20.3 декларації) (рядок 19 декларації 0121-0123, 0130) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду)» у наступних періодах жовтень 2016 року у сумі 74800,00 грн.; листопад 2016 року - 74800,00 грн.; грудень 2016 року - 74800,00 грн.; січень 2017 року - 77636,00 грн.; лютий 2017 року - 84533,00 грн.; березень 2017 року - 167593,00 грн.; квітень 2017 року - 167915,00 грн.; травень 2017 року - 167915,00 грн.; червень 2017 року - 168278,00 грн.; липень 2017 року - 168278,00 грн.; серпень 2017 року - 168278,00 грн.; вересень 2017 року - 168278,00 грн.; жовтень 2017 року - 168278,00 грн.; листопад 2017 року - 179667,00 грн.; грудень 2017 року - 182634,00 грн.; січень 2018 року - 182634,00 грн.; лютий 2018 року - 182634,00 грн.; березень 2018 року - 182634,00 грн.; квітень 2018 року - 164074,00 грн.; травень 2018 року - 164074 грн.; червень 2018 року - 64935,00 грн.

На підставі висновків вищевказаних актів перевірки, 29.03.2019 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким ТОВ «Автодім Запоріжжя» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 281190,00 грн., у т.ч. за податковим зобов`язанням 224952,00 грн. та 56238,00 грн. за штрафними санкціями.

Не погодившись з правомірністю прийняття спірного податкового повідомлення - рішення, позивач оскаржив його в адміністративному порядку до ДФС України.

Рішенням ДФС України від 06.06.2019 №26025/6/99-99-11-04-0125 скасовано податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Запорізькій області від 29.03.2019 № в частині 24775 грн. податку на додану вартість та 6193,75 грн. штрафних санкцій, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення - рішення залишено без змін, а скарга - задоволена частково.

12 серпня 2019 року ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 250221,25 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням - 200177,00 грн. та 50044,25 грн. - штрафні санкції.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо встановленого порушення позивачем п.185.1 ст.185, п.187.1, п.192.1 ст.192, в частині завищення суми коригувань податкових зобов`язань з ПДВ в березні 2017 року на загальну суму 83060,00 грн., суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що 28.09.2016 між ТОВ «Автодім Запоріжжя» - Продавець та громадянкою ОСОБА_2 - Покупець укладено договір купівлі-продажу автомобіля №66, відповідно до пункту 1.1. якого, Продавець, керуючись рішенням Покупця, який вибрав потрібний йому Автомобіль марки Mercedes-Benz, GLS 400 4MATIC X166, рік випуску 2017, замовлення № із представлених зразків, зобов`язується передати у власність Покупцеві 1 (один) новий Автомобіль, аналогічний вибраному взірцю і який буде придбаний Продавцем в майбутньому, а Покупець зобов`язується прийняти переданий Автомобіль і оплатити його за ціною в розмірі та порядку, визначеному цим договором (а.с.98-101).

Також, пунктом 2.4.2 Договору закріплено обов`язок Покупця внести передоплату за купований автомобіль.

29.09.2016 ТОВ «Автодім Запоріжжя» виставлено рахунок на оплату №1381 на загальну суму 2 491 800,30 грн., в т.ч. ПДВ - 415 300,05 грн.

29.09.2016 покупцем перераховано ТОВ «Автодім Запоріжжя» передоплату в розмірі 498360,06 грн. (а.с.103).

29.09.2016 ТОВ «Автодім Запоріжжя» складено податкову накладну №221, на отриману суму передоплати в розмірі 498360,06 грн., ПДВ - 83060,01 грн. 11.10.2016 податкову накладну направлено на реєстрації до ЄРПН та зареєстровано в Реєстрі, що підтверджується квитанцією №1 (а.с.105).

Разом з тим, судом встановлено, що 28.02.2017 від покупця до ТОВ «Автодім Запоріжжя» надійшла заява про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля та повернення сплаченої суми передоплати.

Платіжними дорученнями від 15.03.2017 №444 покупцю повернуто грошові кошти в розмірі 50000,00 грн., а платіжним дорученням від 16.03.2017 №446 - 448360,06 грн. (а.с.108-109).

У зв`язку із повернення суми передоплати позивачем складено розрахунки коригування кількісних і вартісних показників від 15.03.2017 №101 та від 16.03.2017 №111 до податкової накладної від 29.09.2016 №221, які зареєстровані в ЄРПН.

Суд зазначає, що відповідно до п.185.1 ст.185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно п.187.1 ст.187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 192.1 статті 192 ПК України, передбачено що, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зменшення суми податкових зобов`язань платника податку - постачальника в разі зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, наданих особам, що не були платниками цього податку на дату такого постачання, дозволяється лише при поверненні раніше поставлених товарів у власність постачальника з наданням отримувачу повної грошової компенсації їх вартості, у тому числі при перегляді цін, пов`язаних з гарантійною заміною товарів або низькоякісних товарів відповідно до закону або договору (п.192.2 ст.192 ПК України).

Таким чином, повернення авансу за не отриманий товар і перегляд ціни на товар (зміна вартості товару) розглядаються як різні операції цивільно-правовим та податковим законодавством.

При поверненні авансу у зв`язку з розірванням угоди купівлі-продажу, операція з поставки товару не відбувається відтак відсутній об`єкт оподаткування податком на додану вартість.

Тобто, якщо продавцем - платником ПДВ на дату отримання авансової оплати від неплатника ПДВ були визначені податкові зобов`язання з ПДВ та надалі сталися обставини, внаслідок яких неможливо виконати умови договору постачання товарів/послуг, а аванс повернуто, то він має право скласти розрахунок коригування та зменшити нараховану суму податкових зобов`язань з ПДВ оскільки відсутній об`єкт оподаткування податком на додану вартість.

Враховуючи наведене, твердження податкового органу щодо заниження ТОВ «Автодім Запоріжжя» податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 83060,00 грн. є безпідставними, а відтак податкове повідомлення - рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Щодо висновку контролюючого органу позивачем п.185.1 ст.185, п.187.1, п.192.1 ст.192 ПК України, в частині заниження показника коригування податкового кредиту на суму 74800,00 грн., суд зазначає наступне.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що 30.09.2016 ТОВ «Статтрейдкомпанія» складено податкову накладну №9 на суму ПДВ 74800,00 грн., яку зареєстровано в ЄРПН.

В свою чергу, ТОВ «Автодім Запоріжжя» було включено до складу податкового кредиту та відображено в податковій декларації з ПДВ за вересень 2016 року.

Разом з тим, листом ТОВ «Статтрейдкомпанія» від 18.10.2016 №95/2, позивача було повідомлено про те, що ТОВ «Статтрейдкомпанія» помилково була виписана та зареєстрована в ЄРПН податкова накладна №9 від 30.09.2016 на суму 448800,00 грн., де ТОВ «Автодім Запоріжжя» було помилково зазначено в якості покупця (а.с.149).

Отже, сума ПДВ за вказаною податковою накладною у розмірі 74800,00 грн. помилково включена ТОВ «Статтрейдкомпанія» до складу податкового зобов`язання, а позивачем - до складу податкового кредиту.

Крім того, у жовтні 2016 року ТОВ «Статтрейдкомпанія» складено та зареєстровано розрахунок коригування податкових зобов`язань з ПДВ №3 від 18.10.2016 на загальну суму 448800,00 грн., у т.ч. ПДВ 74800,00 грн.

Суд зазначає, що Податковим кодексом України передбачено, що розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг (п.192.1 ст.192 ПК України).

Відповідно до п.50.1 ст.50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що 01.11.2016 ТОВ «Автодім Запоріжжя» складено та подано до контролюючого органу Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за вересень 2016 року (а.с.152-153), в якому позивачем самостійно зменшено показники податкової звітності на суму 74800,00 грн.

За таких обставин, матеріалами адміністративної справи підтверджується, що позивачем самостійно, до проведення контролюючим органом перевірки, було усунуто помилки допущені у вересні 2016 року, що свідчить про необґрунтованість твердження контролюючого органу про заниження позивачем показника коригування податкового кредиту на суму 74800,00 грн., у зв`язку з чим податкове повідомлення - рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Стосовно висновку контролюючого органу про завищення сум коригувань податкових зобов`язань з ПДВ в червні 2018 року на загальну суму 42318,00 грн., суд зазначає наступне.

Так, під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що підставою для зазначених висновків контролюючого органу стало таке: «Підприємством ТОВ «Автодім Запоріжжя» у квітні 2018 року на підставі розрахунку коригування від червня 2018 року було зменшено суму податкових зобов`язань з ПДВ по взаємовідносинам з ПРАТ «Автокапітал» (код ЄДРГІОУ 31750520), гарантійне обслуговування на загальну суму 253906,92 грн., у т.ч. ПДВ 42317,82 грн.

Але дане коригування вже було здійснено на підставі розрахунку коригування №1 від 17.04.2018 на суму 253906,92 грн., у т.ч. ПДВ 42317,82 грн.

У квітні 2018 року за даними рахунка 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» та даними ЄРПН між підприємствами ПРАТ «Автокапітал» та ТОВ «Автодім Запоріжжя» задекларовані взаємовідносини на загальну суму 4763,40 грн., у т.ч. ПДВ 793,90 грн. Задекларувавши за квітень 2018 року розрахунок коригувань податкових зобов`язань з ПДВ підприємство спричинило відхилення на суму ПДВ 41523,92 грн., яке значитись станом на дату підписання акту перевірки.»(а.с.34).

Судом встановлено та не заперечувалось представниками сторін, що в березні 2018 року позивачем було здійснено оподатковувану операцію по наданню послуг гарантійного ремонту на користь ПрАТ «Автокапітал» на загальну суму 253906,92 грн., у т.ч. ПДВ 42317,82 грн.

Відповідно до вимог діючого законодавства позивачем було складено та зареєстровано податкову накладну №220 від 30.03.2018 та відображено відповідні податкові зобов`язання в податковій декларації з ПДВ за березень 2018 року.

Разом з тим, в квітні 2018 року, в зв`язку з виправленням помилки відповідно до статті 192 Податкового кодексу України, позивачем здійснено коригування (зменшення) податкового зобов`язання, складено та зареєстровано в ЄРПН розрахунок коригування №1 від 17.04.2018 на від`ємну суму ПДВ 42317,82 грн. з зазначенням причини коригування «Повернення товару або авансових платежів».

Вказане коригування було відображено в додатку 1 у складі податкової декларації з ПДВ за квітень 2018 року.

Також, в наданих суду поясненнях позивач вказав на те, що внаслідок бухгалтерської помилки зазначений розрахунок коригування було також повторно відображено у червені 2018 року, що призвело до заниження податкового зобов`язання у податковій декларації за червень 2019 р. на загальну суму 42318,00 грн.

Позивач зазначає, що зазначена помилка була нівельована при переносі залишку від`ємного значення з податкової декларації за травень 2018 року до складу податкового кредиту у податковій декларації за червень 2018 року, а саме суму від`ємного значення було зменшено на суму зайво проведених коригувань у розмірі 84635,64 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до положень пп.192.1.1 п.192.1 ст.192 ПК України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Згідно пп.192.1.2 п.192.1 ст.192 ПК України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку.

Отримувач має право збільшити суму податкового кредиту лише після реєстрації постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Отже, передумовою для зменшення зобов`язання платника податків є факт реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Судом встановлено, що позивачем належним чином, шляхом складання та реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування, було здійснено коригування податкових зобов`язань квітня 2018 року.

Разом з тим, після повторно допущеної помилки у червні 2018 року, позивачем розрахунок коригування не складався та до ЄРПН не подавався, а виправлення допущеної помилки здійснено шляхом зменшення у податковій декларації за червень 2018 року суми від`ємного значення на суму зайво проведених коригувань у розмірі 84635,64 грн., а саме значення рядка 21 податкової декларації за травень 2018 року від 20.06.2018, що підлягало зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного періоду складало 306411,00 грн., в той же час, в рядок 16.1 податкової декларації за червень 2018 року від 18.07.2018, позивачем перенесено лише 221775,00 грн., що суперечить положенням статті 192 ПК України.

Суд зазначає, що Податковим кодексом України не передбачено можливість виправлення помилки допущеної ТОВ «Автодім Запоріжжя» шляхом заниження рядка 21 податкової декларації попереднього періоди при перенесенні її показників до рядка 16.1 податкової декларації наступного податкового періоду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що контролюючим органом обґрунтовано встановлено факт порушення позивачем п.185.1 ст.185, п.187.1, п.192.1 ст.192 в частині неправомірного зменшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 42318,00 грн., у зв`язку з чим спірне податкове повідомлення - рішення не підлягає скасуванню у зазначеній частині.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення - рішення відповідач частково діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, у зв`язку з чим спірне податкове повідомлення - рішення підлягає частковому скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодім Запоріжжя» (69002, м.Запоріжжя, вул.Святого Миколая, буд.69а, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 12.06.2019 № в частині збільшення грошового зобов`язання на загальну суму 197325,00 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням - 157860,00 грн., та за штрафними санкціями - 39465,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодім Запоріжжя» судовий збір в розмірі 2959,88 грн. (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 88 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 23.10.2019.

Суддя І.В. Новікова