Справа № 420/4984/19
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4984/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стефанова С.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНСГРУП» до Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо відображення недостовірних даних недоїмки в сервісі Електронний кабінет та зобов`язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНСГРУП» (надалі по тексту позивач або ТОВ «АВТОТРАНСГРУП») до Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області (надалі по тексту відповідач або ГУ ДФС в Одеській області), в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області щодо відображення недостовірних даних недоїмки в сервісі Електронний кабінет товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНСГРУП» стан розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг);

- зобов`язати Головне управління ДФС в Одеській області відобразити в сервісі Електронний кабінет товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНСГРУП» стан розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) достовірні данні, а саме відсутність недоїмки;

- стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНСГРУП» суму сплаченого судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

17 листопада 2017 року ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» надіслало податкову декларацію за жовтень 2017 року до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області.

Як зазначає позивач, у грудні 2017 року ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» була самостійно виявлена помилка в розділі І декларації у зв`язку з чим, позивачем було надано до ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ за звітний період жовтень 2017 року.

Проте, в зазначеному уточнюючому розрахунку ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» було допущено технічну помилку, а саме у ІІІ розділі «Розрахунки за звітний період» помилково було заповнено рядок 20.1 «зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість», колонки 4 та 5, у сумі 458 885,00 замість графи 21 «суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 уточнюючого розрахунку) переноситься до рядка 6.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду колонка 4 та 5, тому як наслідок, в електронному кабінеті було нараховано недоїку в сумі 458 885,00 грн.

Позивач вказує, що надалі ним було подано ряд уточнюючих розрахунків до звітного періоду жовтень 2017 року, а саме :

- уточнюючий розрахунок від 27.12.2017 року, реєстраційний номер документу: (звітний період жовтень 2017 року);

- уточнюючий розрахунок від 18.04.2018 року, реєстраційний номер документу: (звітний період жовтень 2017 року);

- уточнюючий розрахунок від 22.06.2018 року, реєстраційний номер документу: (звітний період жовтень 2017 року);

- уточнюючий розрахунок від 19.04.2019 року, реєстраційний номер документу: (звітний період жовтень 2017 року).

Таким чином, при користуванні сервісом «Електрониий кабінет» ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» було виявлено, що стан розрахунку з бюджетом з ПДВ не відповідає даним поданих декларацій, тобто у підприємства на рахунку вказана безпідставна недоїмка при наявності в звітності від`ємного значення різниці між сумою податквого зобов`язання та сумою податкового кредиту.

На думку позивача, уточннюючий розрахунок від 27.11.2017 року та уточнюючий розрахунок від 22.06.2018 року підлягають анулюванню, про що й зазначено ТОВ «АГРОТРАНСГРУП» у листах до ГУДФС в Одеській області (вих. №050 від 16.07.2017 року, №052 від 16.07.2017 року та №061 від 17.08.2018 року).

Позивач вважає що станом на час розгляду справи ГУ ДФС в Одеській області не забезпечило своєчасне відображення в електронному кабінеті в стані розрахунку з бюджетом з податку на додану вартість заявлених позивачем в уточнюючому розрахунку даних, тому дії відповідача, ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» вважає протиправними та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Відзив на адміністративний позов обґрунтовано наступним

Відповідач не погоджується з позовними вимогами ТОВ «АВТОТРАНСГРУП», вважає, що протиправних дій з боку ГУ ДФС в Одеській області стосовно позивача допущено не було.

ГУ ДФС в Одеській області зазначає, що сума податкового боргу у сумі 458 885, 00 грн., яка виникла на підставі уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість від 27.12.2017 року №, у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, повністю відповідає інформації наявній в інтегрованій картці платника податку за 2017 рік.

Відповідно до розділу IV Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форм та Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість» №21 від 28.01.2016 року у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст.102 Податкового кодексу України) платник податку самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку, він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку.

Відповідач зазначає, що внесення змін до податкової звітності за результатами самостійного виявлення помилок здійснюється у порядку, визначеному ст.50 Податкового кодексу України, у разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути додані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

ГУ ДФС в Одеській області, також звертає увагу суду на те, що чинним законодавством не передбачено анулювання уточнюючого розрахунку.

Виходячи з зазначених правових норм відповідач вказує, що ГУДФС в Одеській області діяло у межах та у спосіб передбачений чинним законодавством, тому вважає позовні вимоги ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» безпідставними та такими що не підлягають задоволенню.

Процесуальні дії

Ухвалою судді від 27 серпня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання по справі призначено на 24 вересня 2019 року.

24 вересня 2019 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи відзив на позовну заяву (вх. №33565/19 від 18.09.2019 року).

В судовому засіданні 10 жовтня 2019 року представник позивача заявив клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження (вх.№37001/19 від 10.10.2019 року). Представник відповідача стосовно задоволення клопотання не заперечував.

На підставі ч.3 ст.194 КАС України, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Обставини справи встановлені судом

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНСГРУП» () є юридичною особою, основним видом діяльності якого є організація перевезень вантажів (63.40.0) та діяльність вантажного транспорту (60.24.1) (а.с.10-11).

Судом встановлено, що 17.11.2017 року ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» подано контролюючому органу податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2017 року (реєстраційний номер ) (а.с.18-23), що також підтверджується квитанцією №2 від 20.11.2017 року про отримання ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області податкової декларації за жовтень 2017 року (а.с.24).

У грудні 2017 року ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» було самостійно виявлено помилку у податковій декларації за жовтень 2017 року, у зв`язку з чим позивачем було надіслано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за жовтень 2017 року (реєстраційний номер ) (а.с.25-29), що підтверджується квитанцією №2 від 27.12.2017 року про отримання ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області податкової декларації за жовтень 2017 року (а.с.30).

Судом встановлено, що позивач в уточнюючому розрахунку виправив помилки у І розділі «Податкові зобов`язання», а саме: у податковій декларації за жовтень 2017 року хибно зазначено дані в рядку 2 «Операції з вивезення товарів за межі митної території України», замість рядка 3 «Інші операції, що оподатковуються за нульовою ставкою», натомість допустив в уточнюючому розрахунку від 27.12.2017 року нові помилки, а саме: у ІІІ розділі «Розрахунки за звітний період» помилково було заповнено рядок 20.1 «Зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість» у сумі 458 885,00 грн., замість графи 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду».

У квітні 2018 року ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за жовтень 2017 року (реєстраційний номер ) (а.с.31-35) та відповідно до квитанції №2 від 18.04.2018 року ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області отримало податкову декларацію за жовтень 2017 року (а.с.36).

У червні 2018 року ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за жовтень 2017 року (реєстраційний номер ) (а.с.37-41) та відповідно до квитанції №2 від 22.06.2018 року отримано ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області податкової декларації за жовтень 2017 року (а.с.42).

Листом за вих.№050 від 16 липня 2018 року позивач повідомив відповідача про те, що 27.12.2017 року ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за № за період жовтень 2017 року з помилково заповненим рядком 20.1, що призвело до появи недоїмки на особовому рахунку з ПДВ, у зв`язку з чим позивач просить ГУ ДФС в Одеській області анулювати уточнюючий розрахунок від 27.12.2017 року (а.с.47).

Листом за вих.№052 від 16 липня 2018 року позивач повідомив відповідача про те, що 22.06.2018 року ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за № за період жовтень 2017 року з помилково заповненим рядком 20.1, що призвело до появи недоїмки на особовому рахунку з ПДВ, у зв`язку з чим позивач просить ГУ ДФС в Одеській області анулювати уточнюючий розрахунок від 22.06.2018 року (а.с.48).

Листом за вих.№061 від 17 серпня 2018 року позивач повідомив відповідача про те, що при користуванні сервісом «Електрониий кабінет» ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» було виявлено, що стан розрахунку з бюджетом з ПДВ не відповідає даним поданих декларацій, тобто у підприємства на рахунку вказана недоїмка при наявності в звітності від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у зв`язку з чим позивачем були направлені листи від 16.07.2018 року №050 та №052, однак досі помилкові, на думку позивача, дані в «Електронному кабінеті» не виправлені (а.с.49).

У квітні 2019 року ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» подано до ГУ ДФС в Одеській області уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за жовтень 2017 року (реєстраційний номер) (а.с.43-45), що підтверджується квитанцією №2 від 19.04.2019 року про отримання ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області податкової декларації за жовтень 2017 року (а.с.46).

Вищевказані уточнючі розрахунки № від 27.12.2017 року та № від 22.06.2018 року на прохання ТОВ «АВТОТРАНСГРУП», контролюючим органом анульовані не були, що на думку позивача, призвело до виникнення неіснуючої недоїки з податку на додану вартість, однак відповідач зазначає, що у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 27.12.2017 року, податковий борг ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» повністю відповідає інформації наявній в інтегрованій картці планика податків за 2017 рік (а.с.64-66).

Позивач, не погоджуючись з діями ГУ ДФС в Одеській області щодо відображення недостовірних даних недоїмки в сервісі Електронний кабінет ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» стан розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Джерела права та висновки суду

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Складання податкової декларації та порядок її подання визначені статтями 48, 49 ПК України.

Згідно з п.1 та п.2 ст.49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Відповідно до п.4 ст.49 ПК України платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації контролюючому органу в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Порядок внесення змін до податкової звітності передбачений ст.50 ПК України, відповідно до якої у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Подання електронних документів здійснюється платниками податків відповідно до норм ПК України та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Мінфіну №557 від 06.06.2017 року (далі - Порядок №557) на підставі договору про визнання електронних документів, що визначає взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу та укладається з контролюючим органом.

Пунктом 2 розділ І Порядку №557 визначено, що друга квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі, затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу (адресатом) за результатами ідентифікації, обробки електронного документа та засвідчує факт і час приймання (неприймання) чи реєстрації такого електронного документа.

Відповідно до п.12 розділ ІІ Порядку №557 друга квитанція є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа. В другій квитанції зазначаються реквізити прийнятого (зареєстрованого) або неприйнятого (із зазначенням причини) електронного документа, результати обробки в контролюючому органі (дата та час прийняття (реєстрації) або неприйняття, реєстраційний номер, дані про автора та підписувача (підписувачів) електронного документа та автора квитанції).

Згідно п.6 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21 (далі - Порядок №21) до податкової звітності з податку на додану вартість належать: податкова декларація з податку на додану вартість; уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками; розрахунок податкових зобов`язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованих як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України.

Пунктами 1-5 розду IV Порядку №21 передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 глави 9 розділу II ПК України) платник податку самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку.

Внесення змін до податкової звітності за результатами самостійного виявлення помилок здійснюється у порядку, визначеному статтею 50 розділу II ПК України.

У разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути додані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

Не може бути зменшена сума податкових зобов`язань, яка не була сплачена до бюджету в минулих звітних (податкових) періодах, у зв`язку з повним або частковим списанням податкового боргу.

Зміна напряму узгодженого бюджетного відшкодування за рішенням платника податку здійснюється шляхом подання до контролюючого органу уточнюючого розрахунку до декларації за звітний (податковий) період, в якому було задеклароване таке бюджетне відшкодування.

Таким чином, розділом VI Порядку №21 визначено порядок заповнення уточнюючого розрахунку.

У графі 4 відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, що виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється. У графі 5 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники з урахуванням виправлення. У графі 6 відображається сума помилки (абсолютне значення).

У разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. Такий уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Значення графи 6 рядка 21 уточнюючого розрахунку (як збільшення, так і зменшення) враховується у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок.

У разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх періодах впливатиме на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за кожний звітний період, у якому значення рядка 21 декларації впливало на значення рядка 18 чи рядка 20.2.

Платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний сплатити штраф, нарахований відповідно до абзацу четвертого пункту 1 статті 50 розділу II ПК України.

У разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути додані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

Суд зазначає, що представником Головного управління ДФС в Одеській області надано до суду належним чином засвідчену копію інтегрованої картки платника податків ТОВ «АВТОТРАНСГРУП» з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за 2017 рік.

Пунктом 2 розділу І Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженого наказом Міністрерства фінансів України №422 від 07.04.2016 року (далі - Порядок №422) визначено що, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначено Порядком №422.

Згідно абзацу другого підпункту 2 пункту 4 розділу IV Порядку №422 за уточнюючими Звітними документами в ІКП відображається різниця між грошовим зобов`язанням, зазначеним у поданому раніше Звітному документі, та грошовим зобов`язанням, розрахованим з урахуванням виявлених платником помилок, штрафу та пені (у разі заниження грошового зобов`язання), визначені самостійно платником, якщо інше не передбачено формою Звітного документа.

Аналіз викладених норм свідчить, що в інтегрованій картці платника відображається у тому числі різниця між грошовим зобов`язанням, зазначеним у поданому раніше звітному документі, та грошовим зобов`язанням, розрахованим з урахуванням виявлених платником помилок згідно первинних показників (коригування), зазначених у поданому та прийнятому контролюючим органом уточнюючому розрахунку.

Суд зазначає, що показники поданого платником та прийнятого у визначеному законом порядку податкового документа, зокрема уточнюючого розрахунку до податкової декларації, є обов`язковими для відображення та відповідного коригування у інтегрованій картці платника.

Внесення змін до раніше поданих податкових декларацій, а також до інтегрованої картки платника шляхом подання будь-яких листів чи заяв є неможливим, оскільки чинним законодавство встановлено чіткий і виключний порядок внесення змін до раніше поданої податкової декларації.

Таким чином, нормами чинного законодавства не передбачено права контролюючого органу за заявою платника податку анулювати, скасовувати, вважати недійсною подану та прийняту у встановленому порядку податкову звітність такого платника, а також права не відображати показники такої звітності в інтегрованій картці платника.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій Головного управління ДФС в Одеській області щодо відображення недостовірних даних недоїмки в сервісі Електронний кабінет товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНСГРУП» стан розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та зобов`язання Головне управління ДФС в Одеській області відобразити в сервісі Електронний кабінет товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНСГРУП» стан розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) достовірні данні, а саме відсутність недоїмки.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНСГРУП» до Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо відображення недостовірних даних недоїмки в сервісі Електронний кабінет та зобов`язати вчинити певні дії задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У зодоволені адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНСГРУП» () до Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області () про визнання протиправними дій щодо відображення недостовірних даних недоїмки в сервісі Електронний кабінет та зобов`язати вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. При цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя С.О. Cтефанов

.