Справа № 662/1219/19
Суддя: Решетов В. В.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

у складі: головуючого судді - Решетова В.В.

секретар судового засідання - Сушко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новотроїцьке Херсонської області адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби у Херсонській області про визнання нечинною постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

03.06.2019 року позивач звернувся до суду позовом до Управління Державної міграційної служби у Херсонській області про визнання нечинною постанови у справі про адміністративне правопорушення, обґрунтувавши його тим, що 29 травня 2019 року начальник Новотроїцького районного відділу Управління державної міграційної служби у Херсонській області прийняв постанову, якою визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 203 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 5000 гривень. Згідно постанови він визнаний винним у тому, що він з 2014 року ухиляється від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, чим порушив вимоги ч.3 ст.9 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та підпункт 2 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 150 від 15 лютого 2012 року. Постанова прийнята на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 203 КУпАП, складеного в цей же день іншою службовою особою Новотроїцького ДМС, згідно якого «громадянин Вірменії ОСОБА_1 порушив правила перебування в Україні, а саме, з 2014 року ухиляється від виїзду з України».

З даною постановою він не згоден, вважаю її незаконною, так як при розгляді та прийнятті були порушенні норми матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Зайцев К.М. позовні вимоги підтримали і пояснили, що 29 травня 2019 року начальником Новотроїцького відділу Управління державної міграційної служби у Херсонській області постановлено про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного проступку за ст. 203 КупАП та накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 5000 гривень за те, що він з 2014 року ухиляється від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, чим порушив вимоги ч.3 ст.9 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та підпункт 2 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 150 від 15 лютого 2012 року. В 2009 році він познайомився з громадянкою ОСОБА_2 на території України, стали проживати сім`єю, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась спільна дитина - донька ОСОБА_3 . Після чого позивач приїхав до України та став проживати разом з сім`єю та виховувати дитину. Протягом 2014-2019 років він звертався до міграційної служби для вирішення питання про законність проживання на території України, про що свідчить копія останнього листа Новотроїцького районного відділу управління державної міграційної служби України в Херсонській області від 19.12.2018 року про проживання на Україні з 2014 року та відповіді на нього від 29.12.2018 року, але внаслідок бездіяльності Новотроїцького відділення міграційної служби питання не вирішувалося та 29.05.2019 року на нього накладено адміністративне стягнення за порушення міграційного законодавства. Вважає, що притягнення до відповідальності здійснено незаконно, адже умислу на вчинення порушення законодавства не було. Протокол не відповідає вимогам діючого законодавства та пропущений строк для притягнення до відповідальності. Просили позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача головного управління Державної міграційної служби в Херсонській області до судового засідання не з`явився, надав відзив, відповідно до якого позовні вимоги не визнав, обґрунтувавши тим, що 29 травня 2019 року постанову винесено уповноваженою особою в межах її компетенції, вид адміністративного стягнення обрано в межах санкції ч.1 ст. 203 КУпАП, так як громадянин ОСОБА_1 прибув в Україну 05.05.2014 року по паспортному документу, який діє до 02.12.2023 року та до цього часу не виїздив з країни, чим порушив вимоги Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». За весь час перебування на території України ОСОБА_4 до територіальних підрозділів УДМС України в Херсонській області відповідно до ст.17 ЗУ « Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та п.8 постанови КМУ від 15.02.2012 року №150 « Про порядок затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства» на території України» для продовження строку перебування на території України не звертався та управлінню не було відомо про вчинення ним адміністративного правопорушення. В задоволенні позовних вимог просили відмовити.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, врахувавши відзив представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративного позову, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 203 КУпАП порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, тягнуть за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.37 КупАП стягнення може бути накладене не пізніше як через три місяці з дня його вчинення, а при триваючому правопорушенні-не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з постанови та протоколу про адміністративне правопорушення від 29.05.2009 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за порушення вимог ст.203 КупАП за вчинення 29.04.2019 року адміністративного правопорушення, а саме: 29.04.2019 року в 11-00 годин в приміщенні Новотроїцького УОМС встановлено, що громадянин ОСОБА_1 з 2014 року ухиляється від виїзду з України, після закінчення відповідного терміну перебування, чим порушив вимоги ч.3 ст. 3 ЗУ «Про правовий статус іноземців та ОБГ» від 22.03.2011 року №3773Х1.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність доводиться шляхом подання доказів.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З відповіді відповідача за вих.. №28/6862 від 29.12.2018 року /а.п. 75/ - вбачається, що відповідачу було ще в 2018 році відомо про перебування позивача з 2014 року на території України з порушенням міграційного законодавства. Цю відповідь було надано на заяву позивача з викладенням обставин справи від 19.12.2018 року /а.п. 73/.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак у порушення вищевказаних вимог, протокол про адміністративне правопорушення складено 29.05.2019 року, а не протягом 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, отже протокол, на підставі якого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності, не відповідає вимогам ст. 254 ч.2 КУпАП.

Крім цього, з відповіді Новотроїцького РВ ДМС України в Херсонській області на запит суду, яка надійшла до суду 06.09.2019 року, встановлено притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення цього ж проступку за ст. 203 КУпАП, ще 13.05.2014 року та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

З пояснень представника відповідача та позивача в судовому засіданні, визнається той факт, що з 2014 року позивач постійно знаходиться на території України та не перетинав її кордон.

Тому має місце повторне притягнення до адміністративної відповідальності за одне і теж триваюче з 2014 року правопорушення, що суперечить Конституційному принципу неможливості двічі притягувати особу за одне і теж саме протиправне діяння.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Встановлені порушення при оформленні протоколу про адміністративне порушення ставлять під сумнів достовірність даних, зазначених в протоколі та долучених до нього матеріалів, а тому вони не можуть бути прийняті до уваги як належні та допустимі докази.

Обов`язок органу/особи/, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення правопорушення.

Як вбачається з пояснень позивача та його представника, листа відповіді Новотроїцького управління державної міграційної служби, особа задовго до квітня 2019 року зверталася до уповноважених осіб з метою вирішити питання про отримання своєчасно правових підстав на перебування іноземця в державі Україна /а.п. 73-75/, отже умислу на порушення законодавства не встановлено та пропущено тримісячний строк притягнення особи до відповідальності.

За таких встановлених обставин слід позовні вимоги задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 77,205, 241 , 268,271, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби у Херсонській області про визнання нечинною постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Визнати нечинною та скасувати постанову серії ПН МХС № 037207 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 29 травня 2019 року на ОСОБА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до П`ятого адміністративного суду через Новотроїцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Решетов