Справа № 9901/905/18
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 жовтня 2019 року

Київ

справа №9901/905/18

адміністративне провадження №Зі/9901/356/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Желєзного І.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду - Бевзенку В.М., Данилевич Н.А., Мартинюк Н.М., Стрелець Т.Г., Шевцовій Н.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 18 жовтня 2018 року №237/зп-18; визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 05 листопада 2018 року щодо відмови позивачу в перегляді результатів виконаного ним 01 серпня 2018 року практичного завдання.

24 жовтня 2019 року у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_1 в усній формі заявлений відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду - Бевзенку В.М., Данилевичу Н.А., Мартинюк Н.М., Стрелець Т.Г., Шевцовій Н.В. у справі № 9901/905/18.

Верховний Суд у складі колегії Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Бевзенка В.М., суддів: Данилевич Н.А., Мартинюк Н.М., Стрелець Т.Г., Шевцової Н.В ухвалою від 24 жовтня 2019 року вищезначену заяву позивача про відвід колегії суддів визнав необґрунтованою.

Ухвалюючи таке рішення, суд послався на положення частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно з якими якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 жовтня 2019 року для вирішення питання про відвід колегії суддів у справі №9901/905/18 визначено суддю Желєзного І.В.

Заява про відвід вмотивована тим, зокрема, що: на стадії відкриття провадження у справі Судом не задоволено клопотання позивача про витребування доказів; порушено порядок формування складу суду відповідно до статті 31 КАС України; Суд не застосував до відповідача належний захід примусу відповідно до положень статті 145 КАС України; застосований Судом до відповідача захід процесуального примусу у вигляді попередження є не тим заходом, який мав бути застосований. На думку позивача, зазначені обставини викликають у нього сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів Бевзенка В.М., Данилевич Н.А., Мартинюк Н.М., Стрелець Т.Г., Шевцової Н.В. Враховуючи вищенаведене, просить задовольнити його заяву про відвід зазначеним суддям.

Вирішуючи питання щодо заявленого відводу суд виходить з такого.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 КАС України, згідно з частиною першою якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 КАС України.

Варто зазначити, що відповідно до частини другої статті 41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Отже, наслідком відводу складу колегії суддів є розгляд судової справи іншим складом суддів того ж адміністративного суду.

Позивачем заявлено відвід у зв`язку з наявністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів.

Так, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі також - ЄСПЛ) (до прикладу, рішення у справі "Білуха проти України") наявність безсторонності (суду) повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria); "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland).

Окрім того, згідно з практикою ЄСПЛ при вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумніватися у неупередженості конкретного судді позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду. Особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Отже, при об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді. Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Тобто відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

З урахуванням зазначеного, обґрунтованих підстав для задоволення заяви про відвід колегії суддів у справі № 9901/905/18 немає.

Посилання заявника на упередженість колегії суддів з тих підстав, що на стадії відкриття провадження у справі Судом не задоволено клопотання позивача про витребування доказів; порушено порядок формування складу суду відповідно до статті 31 КАС України; Суд не застосував до відповідача належний захід примусу відповідно до положень статті 145 КАС України; застосований Судом до відповідача захід процесуального примусу у вигляді попередження є не тим заходом, який мав бути застосований, не є об`єктивно обґрунтованими, оскільки такі доводи ґрунтуються на припущеннях та суб`єктивній оцінці заявником обставин. Фактично заявник висловлює незгоду з процесуальними рішеннями колегії суддів при розгляді даної справи, що не є підставою для відводу суддів.

За таких обставинах заявлений відвід є необґрунтованим, а отже в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 39-41, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддям Бевзенку В.М., Данилевич Н.А., Мартинюк Н.М., Стрелець Т.Г., Шевцовій Н.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Желєзний