Справа № 1740/2432/18
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 жовтня 2019 року

Київ

справа №1740/2432/18

адміністративне провадження №К/9901/29597/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до до Державної установи «Городищенська виправна колонія (№ 96)» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправною бездіяльність щодо незабезпечення належних житлових, побутових, санітарно-гігієнічних умов тримання засудженого, у відповідності до вимог чинного законодавства, які визначають умови відбування покарання засуджених до довічного позбавлення волі; зобов`язати відповідача у 2-х місячний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили привести житлові, побутові та санітарно-гігієнічні умови тримання засудженого у відповідність до вимог чинного законодавства, які визначають умови утримання та відбування покарання засудженими до довічного позбавлення волі.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Державної установи «Городищенська виправна колонія (№ 96)» щодо незабезпечення належних житлових, побутових, санітарно-гігієнічних умов тримання засудженого ОСОБА_1 , у відповідності до вимог чинного законодавства, які визначають умови відбування покарання засуджених до довічного позбавлення волі;

- зобов`язано Державну установу «Городищенська виправна колонія (№ 96)» у п`ятимісячний строк привести житлові, побутові та санітарно-гігієнічні умови утримання засудженого ОСОБА_1 у відповідність до вимог чинного законодавства, які визначають умови утримання та відбування покарання засудженими до довічного позбавлення волі.

У задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання Державної установи «Городищенська виправна колонія (№ 96)» привести житлові, побутові та санітарно-гігієнічні умови утримання засудженого ОСОБА_1 у відповідність до вимог чинного законодавства, саме у двомісячний строк та згідно з частиною першою статті 382 КАС України подати звіт про виконання судового рішення - відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями відповідачем 28 жовтня 2019 року подано касаційну скаргу.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.

Згідно положень частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до підпункту другого пункту третього частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду фізичною особою позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із текстів рішень попередніх інстанцій встановлено, що позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1762 грн 00 коп (станом на рік звернення із позовною заявою).

Так, ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року становить 1409 грн 60 коп (1762*0,4*200%).

До касаційної скарги додано клопотання відповідача про відстрочення або розстрочення сплати судового збору у зв`язку із обмеженим фінансуванням із Державного бюджету України.

Перевіривши клопотання скаржника про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, Суд зазначає таке.

Відповідно до положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Проте, відповідач не відноситься до жодної категорії, для якої передбачена можливість звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень тощо не є підставою для відстрочення або розстрочення такої сплати.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 09 січня 2018 року у справі К/9901/4048/17.

Таким чином, відсутність видатків на оплату судового збору у кошторисі відповідача не може бути підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, обов`язок сплати якого встановлено чинним законодавством.

Суд звертає увагу, що до клопотання не додано доказів вчинення відповідачем дій, направлених на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України.

З урахуванням наведеного, відсутність документа про сплату судового збору свідчить про неналежне виконання заявником вимог частини четвертої статті 330 КАС України при зверненні до суду касаційної інстанції.

Відповідно до положень статей 169 та 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до касаційного суду документа про сплату судового збору в розмірі 1409 грн 60 коп.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача 6007, код банку отримувача (МФО) 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA7026007, код класифікації доходів бюджету 22030102, найменування податку, збору, платежу судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку 207, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)» про відстрочення або розстрочення сплати судового збору - відмовити.

Касаційну скаргу Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Ж. М. Мельник-Томенко