Справа № 9901/173/19
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

24 жовтня 2019 року

Київ

справа №9901/173/19

адміністративне провадження №П/9901/173/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В.М.,

Смоковича М.І.,

Шевцової Н.В.,

Яковенка М.М.,

секретар - Мовчан А.В.,

за участю

представника позивача - Остапенка Є.С. ,

представника відповідача - Петренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України,

третя особа - Вища рада правосуддя

про встановлення наявності повноважень, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

05 квітня 2019 року до Верховного Суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - відповідач, ВККС, Комісія), третя особа - Вища рада правосуддя (далі - третя особа, ВРП) про:

- встановлення наявності повноважень Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у пленарному складі переглянути рішення №1814/ко-18, прийняте від її імені у складі колегії 10 жовтня 2018 року щодо результатів виконаного суддею господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 практичного завдання, включно з правом скасування такого рішення та з обов`язком використати додаткові критерії виявлення знань, практичних навичок та умінь у застосуванні закону, здатності здійснювати правосуддя у місцевому господарському суді та із спеціалізацією з розгляду категорій господарських справ про банкрутство;

- визнання протиправною бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України з розгляду заяв судді господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 від 10 липня 2018 року та від 20 лютого 2019 року про перегляд результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання;

- зобов`язання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у пленарному складі за заявами ОСОБА_2 переглянути рішення №1814/ко-18, яке прийняте колегією 10 жовтня 2018 року щодо результатів виконаного суддею господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 практичного завдання, з урахуванням правової оцінки Верховного Суду визначенню результатів етапу іспиту, що буде надана у рішенні за цим позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що іспит ним складався у незадовільному стані здоров`я. Зазначає, що після отримання ним рішення ВККС від 10.10.2018 №1814/ко-18 щодо результатів виконаного практичного завдання він 20.02.2019 звернувся до ВККС із заявою про перегляд рішення від 10.10.2018 у пленарному складі Комісії, на яку отримав відповідь про відсутність у відповідача таких повноважень. Посилається на те, що Комісія у пленарному складі згідно з ч. 2 ст. 85 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» може переглядати рішення, прийняті палатою ч колегією, щодо результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання. Вважає, що Комісія нерозсудливо, необґрунтовано, всупереч меті, з якою їй надані повноваження кваліфікаційного оцінювання, відмовила у перегляді рішення колегії ВККС, маючи для цього передбачені Законом повноваження (а.с. 1-4, 21-27).

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав до Суду відзив на позову заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити. Відповідач зазначив, що системний аналіз положень ч. 2 ст. 85 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» дозволяє стверджувати, що перегляд рішення, прийнятого палатою чи колегією, щодо результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання є правом, а не її обов`язком. Зазначає, що позивачу було роз`яснено, що оскільки рішенням Комісії від 07.06.2018 №129/зп-18 затверджено результати першого етапу кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді «Іспит» та згідно з додатками 3, 4 до зазначеного рішення за результатами виконання практичного завдання він отримав 39,5 балів та не включений до списку суддів, допущених до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди», повноважень Комісії щодо перегляду та скасування рішення від 10.10.2018 №1814/ко-18 Законом не передбачено. Також відповідач зауважив, що позивач відповідно до ч. 2 ст. 85 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» із заявою про перегляд рішення Комісії від 07.06.2018 №129/зп-18, яким визначені результати виконаного ним практичного завдання, до Комісії не звертався. Крім того, відповідач вказує на те, що у день проведення іспиту - 13.04.2018 із заявою про неможливість складення іспиту у зв`язку з незадовільним станом здоров`я ОСОБА_2 до Комісії не звертався, клопотань про перенесення його участі у складенні іспиту не подавав (а.с. 91-100).

Вищою радою правосуддя до Суду надано пояснення на позовну заяву, в яких зазначено, що на запит члена ВРП від 13.03.2019 ВККС повідомлено, що суддя ОСОБА_2 із заявою про перегляд рішення Комісії від 07.06.2018 №129/зп-18, яким визначено результати виконання ним практичного завдання, не звертався. Крім того, ВРП зазначено, що рішенням від 04.04.2019 №1048/0/15-19 ОСОБА_2 звільнено з посади судді на підставі пункту 4 підпункту 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України (а.с. 131-133).

Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, третя особа - Вища рада правосуддя про встановлення наявності повноважень, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії та відкрито провадження у справі №П/9901/173/19. Справу призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін на 23 липня 2019 року.

23 липня 2019 року у зв`язку з неявкою в судове засідання позивача та його представника, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, проведення судового засідання відкладено до 13 серпня 2019 року.

13 серпня 2019 року розгляд вказаної адміністративної справи не відбувся. Наступне судове засідання призначене на 10 вересня 2019 року.

09 вересня 2019 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі. 10 вересня 2019 року розгляд справи відкладено до 03 жовтня 2019 року.

Ухвалою Суду від 03 жовтня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_2 про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Стрелець Т.Г. та заяву судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Стрелець Т. Г. про самовідвід, відведено суддю Стрелець Т.Г. від участі у розгляді справи №9901/173/19, а матеріали справи №9901/173/19 передано до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду для здійснення розгляду цієї справи. Наступне судове засідання у справі призначено на 24 жовтня 2019 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, через відділ документообігу Суду 23 жовтня 2019 надав клопотання про здійснення розгляду справи без його участі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів встановила наступне.

Рішенням Комісії від 01.02.2018 №8/зп-18 призначено кваліфікаційне оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді за списком згідно з додатком 1; встановлено черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання: перший етап - складення іспиту, другий етап - дослідження досьє та проведення співбесіди. Згідно з додатком 1 ОСОБА_2 включений до списку суддів, стосовно яких рішенням Комісії від 01.02.2018 призначено проведення кваліфікаційного оцінювання (а.с. 105-107).

Відповідно до рішення Комісії від 07.06.2018 №129/зп-18 затверджено кодовані результати складеного суддями 13.04.2018 анонімного письмового тестування та виконаного практичного завдання в межах процедури кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді. Згідно з вказаним рішенням позивач за результатом анонімного письмового тестування набрав 54 бали, а за результатом виконаного практичного завдання - 39,5 бала (а.с. 113-117).

Позивачем 03.07.2018 на адресу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України направлено заяву про надання можливості повторно пройти перший етап кваліфікаційного оцінювання «Іспит» у повному обсязі або лише другий етап іспиту - виконання практичного завдання, набрана кількість балів з якого стала недостатньою для подальшого проходження кваліфікаційного оцінювання; надання дозволу на подальше проходження кваліфікаційного оцінювання в повному обсязі; здійснення розгляду питання щодо можливості врахування результатів тестів особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей, отриманих 12.04.2018 під час проходження етапу кваліфікаційного оцінювання «дослідження досьє та співбесіда». Вказана заява отримана відповідачем 10.07.2018 (а.с. 9-10).

Вищою кваліфікаційною комісією суддів України 10.10.2018 ухвалено рішення №1814/ко-18, яким визначено, що суддя господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 не склав іспит для суддів місцевих та апеляційних судів, призначений рішенням Комісії від 02.03.2018 №33/зп-18; відмовлено судді господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди», призначеного рішенням Комісії від 01.02.2018 №8/зп-18, за результатами іспиту суддів місцевих та апеляційних судів; визнано суддю господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 таким, що не відповідає займаній посаді; вирішено внести до Вищої ради правосуддя подання з рекомендацією про звільнення з посади господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 (а.с. 102-104).

ОСОБА_2. на адресу Комісії 20.02.2019 направлено заяву про перегляд рішення від 10.10.2018 №1814/ко-18 про звернення до ВРП з рекомендацією, скасування цього рішення та розгляд питання про повторне проходження першого етапу кваліфікаційного оцінювання суддів (а.с. 70-71).

Позивачем 20.02.2019 на адресу Комісії направлено заяву, в якій останній просив відкласти розгляд питання про його звільнення за поданням з рекомендацією до закінчення ВККС розгляду його заяви про перегляд рішення колегії від 10.10.2018 №1814/ко-18. Вказана заява надійшла до ВККС 20.02.2019 (а.с. 12-13).

Відповідачем 11.03.2019 на заяву ОСОБА_2 від 20.02.2019 листом №31кп-309/18 надано відповідь, в якій зазначено, що повноваження Комісії щодо перегляду та скасування рішення Комісії від 10.10.2018 №1814/ко-18 Законом не передбачені (а.с. 72-73, 119-120).

Також листом від 20.03.2019 №31кп-309/18 відповідач повідомив позивача про те, що 09.11.2018 до Вищої ради правосуддя направлено рішення про внесення подання з рекомендацією про звільнення його з посади судді. Крім того, в даному листі вказано, що проходження повторно етапу кваліфікаційного оцінювання «складення іспиту» у зв`язку з набранням за результатом виконання практичного завдання менше мінімально допустимого балу нормативно-правовими актами не передбачено (а.с. 121).

У відповідності до положень статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зі змісту позовних вимог позивача вбачається, що останній фактично оскаржує бездіяльність ВККС стосовно перегляду у пленарному складі рішення Комісії №1814/ко-18 від 10.10.2018 року щодо результатів виконаного ним практичного завдання.

Відповідно до підпункту 4 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України з дня набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», має бути оцінена в порядку, визначеному законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади. Порядок та вичерпні підстави оскарження рішення про звільнення судді за результатами оцінювання встановлюються законом.

Згідно з пунктом 20 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII) відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», оцінюється колегіями Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в порядку, визначеному цим Законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади за рішенням Вищої ради правосуддя на підставі подання відповідної колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Відповідно до частини 1 статті 85 Закону №1402-VIII кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди. Рішення про черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання ухвалює ВККС.

Приписами частини 2 статті 85 Закону №1402-VIII (зі змінами, внесеними Законом України від 12 липня 2018 року №2509-VІІІ «При внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», який набрав чинності 05 серпня 2018 року) передбачено, що Вища кваліфікаційна комісія суддів України у пленарному складі може переглядати рішення, прийняті палатою чи колегією, щодо результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання.

З аналізу наведеного слідує, що вказана норма встановлює право, а не обов`язок ВККС на здійснення такого перегляду. Зокрема, перегляд Комісією у пленарному складі рішень, прийнятих палатою чи колегією ВККС щодо результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання може відбуватися за наявності певних обставин, що об`єктивно свідчать про необґрунтованість встановленого результату виконаного практичного завдання, зокрема, порушення порядку перевірки виконаного учасником іспиту практичного завдання, встановлення помилок у спеціальному програмному забезпеченні, що надавали можливість ідентифікувати автора роботи, тощо.

Крім того, Суд звертає увагу на те, що вказаною нормою передбачено повноваження ВККС щодо перегляду рішень, прийнятих палатою чи колегією, безпосередньо щодо результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання.

Суд зазначає, що на момент звернення позивача до ВККС із заявою від 10.07.2018, в якій ОСОБА_2 просив, зокрема, надати йому можливість пройти повторно перший етап кваліфікаційного оцінювання «Іспит» або другий етап «іспиту» - виконання практичного завдання, вищенаведеної правової норми щодо можливості перегляду Вищою кваліфікаційною комісією суддів України у пленарному складі рішення стосовно результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання не існувало.

Крім того, звертаючись до відповідача із заявою від 20.02.2019 ОСОБА_2 просив здійснити перегляд Комісією на пленарному засіданні рішення від 10.10.2018 №1814/ко-18, яким визначено, що позивач не склав іспит, відмовлено йому у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання, визнано таким, що не відповідає займаній посаді та вирішено внести до ВРП подання з рекомендацією про звільнення останнього з посади судді, тоді як результати виконаного позивачем практичного завдання в межах процедури кваліфікаційного оцінювання, які можуть бути переглянуті у відповідності до вимог частини 2 статті 85 Закону №1402-VIII, затверджені рішенням Комісії від 07.06.2018 №129/зп-18.

Суд зазначає, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Враховуючи те, що на вищевказані заяви позивача ВККС надано відповіді від 11.03.2019 та 20.03.2019, зважаючи на те, що позивачем в цій адміністративній справі не ставиться питання порушення Комісією строків надання вказаних відповідей, Суд не вбачає бездіяльності, допущеної ВККС, яка могла б бути визнана протиправною в судовому порядку.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на те, що законодавством не передбачено підстав для перегляду Комісією інших рішень, окрім рішень щодо результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання, Суд також не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про зобов`язання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у пленарному складі за заявами ОСОБА_2 переглянути рішення №1814/ко-18 від 10.10.2018.

Колегія суддів зазначає, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин. При зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, зокрема встановити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права або неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Зважаючи на те, що позивач в період часу після набрання чинності положеннями частини 2 статті 85 Закону №1402-VIII (у зв`язку із внесенням змін Законом України від 12 липня 2018 року №2509-VІІІ «При внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», який набрав чинності 05 серпня 2018 року) та до ухвалення ВККС рішення про невідповідність його займаній посаді судді - 10 жовтня 2018 року не звертався до відповідача із заявами про перегляд рішення Комісії, яким затверджено результат виконаного ним практичного завдання, Суд дійшов висновку про відсутність у позивача порушеного права, що дає підстави вважати заявлені ним позовні вимоги безпідставними та невмотивованими.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 139, 244-250, 255, 266, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,) до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (ідентифікаційний код 37316378, 01601, м. Київ, вул. Липська, б. 18/5), третя особа - Вища рада правосуддя (ідентифікаційний код 00013698; 04050, м. Київ, вул. Студентська, б. 12-а) про встановлення наявності повноважень, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя: Н.А. Данилевич

Судді: В.М. Бевзенко

М.І. Смокович

Н.В. Шевцова

М.М. Яковенко