Справа № 1.380.2019.003739
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №1.380.2019.003739
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Шиц А.А.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання до вчинення дій, визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, із вимогами:

-зобов`язати Відділ з питань призначення та перерахунків пенсій №16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 14.05.2015 року по 10.07.2015 року, з 29.08.2015 року по 10.11.2015 року, з 19.11.2015 року по 01.04.2016 року та з 12.10.2016 року по 28.01.2017 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби;

-визнати протиправним та скасувати рішення Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.05.2019 року №1518/03.17-10 про відмову в призначенні пенсії за віком.

Обгрунтовуючи позовну заяву позивач зазначив, що при досягненні пенсії за віком, звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про зарахування до страхового стажу на пільгових умовах періоду участі у проведенні антитерористичної операції. Відповідачем вказаний трудовий стаж йому не зараховано, а тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді від 24.07.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

06.08.2019 року від відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву вказано, що періоди, в яких позивач безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції підлягають зарахуванню до його пільгового стажу в звичайному обчисленні. На переконання відповідача, оскаржуване рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років, оскільки страховий стаж ОСОБА_1 складає 21 рік 11 місяців 26 днів, якого недостатньо для призначення пенсії.

Протокольною ухвалою суду від 12.08.2019 року було здійснено заміну неналежного відповідача Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на належного Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

04.10.2019 року від представника позивача надійшла до суду відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 09.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач/представник позивача та представник відповідача у судове засідання, призначене на 21.10.2019 року не прибули.

Дослідивши зібрані в справі докази, об`єктивно оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, з огляду наступне.

Судом встановлено, що позивач, відповідно до довідки, виданої командиром Військової частини польова пошта НОМЕР_1 №386 від 14.04.2017 року та довідки, виданої командиром Військової частини НОМЕР_2 №89 від 17.08.2017 року, в період з 14.05.2015 року по 10.07.2015 року, з 29.08.2015 року по 10.11.2015 року, з 19.11.2015 року по 01.04.2016 року, з 12.10.2016 року по 28.01.2017 року, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 від 04.02.2016 року ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

У спростування доводів відповідача з приводу того, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 відсутні дані в період з 31.01.2015 року по 01.04.2016 року, що необхідні для обчислення страхового стажу, на вимогу суду позивачем надано ряд підтверджуючих довідок і додаткових документів: довідку, видану Військовою частиною НОМЕР_2 ОСОБА_1 про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески від 29.05.2019 року №0989/10/238-Г; довідку, видану 29.08.2019 року №154 т.в.о. Військового комісара Золочівського районного військового комісаріату позивачу про те, що останній дійсно проходив службу у Збройних Силах України в період з 19.10.1977 року по 22.11.1979 року, з 31.01.2015 року по 01.04.2016 року, з 13.08.2016 року по 13.02.2017 року; довідку, видану командиром Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 №12 від 11.01.2019 року про те, що позивач дійсно перебував на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_2 , з 28.02.2015 року по 01.05.2016 року; довідку, видану командиром Військової частини НОМЕР_4 від 19.04.2017 року №397 про те, що ОСОБА_1 проходив військову службу з 13.0682016 року по 13.02.2017 року.

Згідно витягу з наказу командира Військової частини польова пошта НОМЕР_5 (по стройовій частині) №170 від 29.06.2017 року, з 01.07.2017 року змінено умовне найменування Військова частина польова пошта НОМЕР_5 на умовне найменування Військова частина НОМЕР_2 .

У відповідності до довідки №980 від 19.05.2016 року, виданої військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 був призваний Золочівсько-Перемишлянським ОРВК по частковій мобілізації 31.01.2015 року і демобілізований 01.04.2016 року.

15.05.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, відповідно до ст.155 Розділу XIV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058- IV.

Так, рішенням Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №16 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.05.2019 року №1518/03.17-10 у призначенні пенсії позивачу відмовлено, у зв`язку із тим, що у нього відсутній необхідний страховий стаж 25 років при наявному 21 рік 11 місяців 26 днів.

Вважаючи дану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України, у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ.

Так, згідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності, придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною четвертою вказаної статті передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413.

Відповідно до п.2 Порядку №413, статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Згідно п.4 Порядку №413, визначено підставу надання особі статусу учасника бойових дій, а саме - документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

При цьому, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст.1-2 цього Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII, до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Абзацом другим пункту 1 ст.8 Закону №2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року №1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон №1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 09.11.1991 року №1788-ХІІ передбачено, що пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Згідно Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року №530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

У відповідності до пп.1 п.2.3 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року №530, при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу): один місяць служби за три місяці, зокрема період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Таким чином, суд приходить до висновку, що час проходження служби, протягом якого ОСОБА_1 брав участь в АТО, підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі №348/347/17 (адміністративне провадження №К/9901/38547/18).

В матеріалах справи міститься копія індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 від 21.05.2019 року (форма ОК-5), в якій відсутні відомості про сплату страхових внесків за період з 31.01.2015 року по 01.04.2016 року, необхідні для обчислення страхового стажу.

При цьому, довідка ОК-5 - це сформовані індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб (автоматизованого банку відомостей, створеного для ведення обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, ведення якого забезпечує Пенсійний фонд України). Довідка ОК-5 формується за будь-який період, починаючи з 2000 року, та містить відомості про суми заробітку для нарахування пенсії і страховий стаж. На підставі цієї довідки особа може проаналізувати свій страховий стаж та заробітну плату, яка в майбутньому буде використана при призначенні пенсії.

Згідно частини 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

В даному випадку в матеріалах справи, як уже вказувалося вище, міститься, зокрема, копія довідки №0989/10/238-Г від 29.05.2019 року про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески, що видана керівником Військової частини НОМЕР_2 . Наведена довідка містять відомості про суми заробітку під час проходження позивачем військової служби за період з лютого 2015 року по травень 2016 року.

В силу вимог частини 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначених документів цілком достатньо для обчислення страхового стажу ОСОБА_1 в разі відсутності в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомостей, необхідних для обчислення страхового стажу позивача як військовослужбовця.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 14.05.2015 року по 10.07.2015 року, з 29.08.2015 року по 10.11.2015 року, з 19.11.2015 року по 01.04.2016 року та з 12.10.2016 року по 28.01.2017 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби, суд відзначає таке.

Відповідно до пункту «в» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно частини 6 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», до видів військової служби, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій визнаються, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.

Стаття 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює пільги по обчисленню стажу за час перебування на фронті. Так, військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Згідно пункту 2.3 Положення про організацію в Міністерстві оборони України з обчислення вислуги років для призначення пенсії військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 року, при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу), зокрема: один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Зважаючи на наведені норм права, суд вважає, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Такий висновок суду відповідає позиції Верховного Суду, зазначеній в постанові від 05.06.2018 року в справі №348/347/17.

Аналогічні положення про те, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, передбачені також пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».

Суд звертає увагу на те, що право позивача на пільги по обчисленню стажу за час безпосередньої участі в антитерористичній операції виникло з початку такої участі в антитерористичній операції та не може бути пов`язане лише з моментом призначення пенсії за вислугу років.

При цьому, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки, міліції, прокуратурі, охороні державного кордону України, податковій міліції, Управлінні державної охорони, державній пожежній охороні, Державному департаменті з питань виконання покарань тощо.

Також, статтею 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Суд також наголошує, що, фактично, внаслідок невиконання страхувальником обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час служби, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за період з січня 2015 року по квітень 2016 року не є підставою для позбавлення позивача права на пенсію.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості страхувальника по страхових внесках не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його служби.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а та від 1 листопада 2018 року у справі №199/1852/15-а.

Ця обставина не врахована відповідачем при прийнятті рішення Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №16 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.05.2019 року №1518/03.17-10, а тому суд дійшов висновку, що воно підлягає скасуванню з підстав не врахування усього періоду проходження військової служби позивача до страхового стажу.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Щодо судових витрат, то судом питання щодо їх розподілу в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору й ним, як і відповідачем не понесено судових витрат у цій справі.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 134, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в :
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання до вчинення дій, визнання протиправним та скасування рішення задоволити повністю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 14.05.2015 року по 10.07.2015 року, з 29.08.2015 року по 10.11.2015 року, з 19.11.2015 року по 01.04.2016 року та з 12.10.2016 року по 28.01.2017 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби.

Визнати протиправним та скасувати рішення Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.05.2019 року №1518/03.17-10 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Судовий збір стягненню зі сторін не підлягає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до пп.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Сасевич О.М.
Повний текст рішення складено та підписано 25 жовтня 2019 року.