Справа № 826/1620/17
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 жовтня 2019 року

Київ

справа №826/1620/17

адміністративне провадження №К/9901/18759/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шарапи В.М.,

суддів - Єзерова А.А., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Огурцова О.П. (головуючий), суддів: Арсірія Р.О., Кузьменка В.А. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2019 року у складі колегії суддів: Аліменка В.О. (суддя-доповідач), суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Міністерства юстиції України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Євромаркет", про визнання протиправними та скасування рішень,-

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

1. У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом у якому просив:

1.1 визнати протиправними та скасувати пункти 2, 3 наказу Міністерства юстиції України від 29 листопада 2016 року №3411/5 та пункти 2, 3 висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 28 жовтня 2016 року.

2. Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 7 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2019 року позов задовольнив частково.

2.1 Визнав протиправним та скасував пункти 2, 3 наказу Міністерства юстиції України від 29 листопада 2016 року №3411/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав їх обтяжень" якими скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 травня 2015 року №2360115, прийняте приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 грудня 2013 року №9143428, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку Гумуржи O.K.

2.2 У частині позовних вимог щодо визнання неправомірними та скасування пунктів 2, 3 Висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 28 жовтня 2016 року якими скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 травня 2013 року №2360115, прийняте приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 грудня 2013 року №9143428, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку Гумуржи O.K. відмовив.

3. Судами попередніх інстанцій встановлено:

3.1 1 вересня 2016 року ТОВ "Євромаркет" подано до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України скаргу, зареєстровану Міністерством юстиції України 6 вересня 2016 року за №26411-0-33-16, про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 2360115 від 17 травня 2013 року 17:04:10, за ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (), прийняте та внесене до Реєстру приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. та запис про видачу Свідоцтва про право власності, серія та номер: 14773693, виданого 17 грудня 2013 року державним реєстратором Гумуржи O.K., та скасувати акредитацію суб`єкта державної реєстрації - приватного нотаріуса Бадахова Ю.Н.

3.2 11 жовтня 2016 року ТОВ "Євромаркет" подано до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України доповнення до скарги від 1 вересня 2016 року.

3.3 27 жовтня 2016 року Міністерством юстиції України на ім`я ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" складено лист №2/26411-0-33-16/19 про те, що у зв`язку зі скаргою ТОВ «Євромаркет» від 1 вересня 2016 року та доповненням до неї від 11 жовтня 2016 року щодо скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 травня 2013 року №2360115, прийнятого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. та від 17 грудня 2013 року №9143428, прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку Гумуржи O . K., на виконання пункту 11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, ствердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №128, направляє копію зазначеної скарги як заінтересованій стороні та повідомляє про те, що про дату, час та місце розгляду скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, буде опубліковано в розділі «Засідання Комісії» розділу «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації» рубрики «Послуги» на сайті Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України (http://ddr.miniust.gov.ua/) за посиланням з офіційного сайту Мін`юсту (https://miniust.gov.uay). Зазначений лист ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" було зареєстровано 7 листопада 2016 року.

3.4 Міністерством юстиції України на сайті Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України опубліковано оголошення про засідання комісії 28 жовтня 2018 року в пункті 16 якого зазначено наступне: "Скарга ТОВ «Євромаркет», зареєстрована в Міністерстві юстиції України 6 вересня 2016 року за №26411-0-33-16 з доповненнями до неї, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2016 року за №26411-1-33-16".

3.5 28 жовтня 2016 року Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України складено висновок за результатами розгляду скарги ТОВ «Євромаркет», відповідно до пунктів 2 та 3 якого вирішено скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 травня 2013 року №2360115, прийняте приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 грудня 2013 року №9143428 прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьк Гумуржи O.K.

3.6 29 листопада 2016 року Міністерством юстиції України відповідно до пункту 1 частини другої, підпунктів «а», «г» пункту 2 частини шостої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункту 12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 видано наказ №3411/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", яким задоволено скаргу ТОВ "Євромаркет" від 1 вересня 2016 року та скасувано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 травня 2013 року №2360115, прийняте приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 грудня 2013 року №9143428, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку Гумуржи O.K.

3.7 Позивач не погоджуючись з пунктами 2, 3 наказу Міністерства юстиції України від 29 листопада 2016 року №3411/5 та пунктами 2, 3 висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 28 жовтня 2016 року звернувся з відповідним позовом до суду.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

4. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Міністерство юстиції України звернулося із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

4.1. На обґрунтування касаційної скарги відповідач зазначив, що Міністерством юстиції України було дотримано процедуру розгляду скарги, а позивача було повідомлено про дату час та місце розгляду шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті Мінюсту.

4.2 Крім того, скаржник зазначає, що частиною третьою статті 37 Закону України від 1 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 30 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю. Зі змісту скарги та доданих до неї документів вбачалося, що ТОВ «Євромаркет» дізналося про порушення своїх прав 4 серпня 2016 року, тоді як скарга зареєстрована в Мінюсті 6 вересня 2016 року, тобто у встановлений частиною третьою статті 37 Закону №1952-IV строк.

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

5. Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

6. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

7. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

8. Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

9. На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

10. Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

11. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

12. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

13. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

14. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

15. Разом із тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

16. Виникнення спірних правовідносин зумовлено незгодою позивача з наказом Міністерства юстиції України №3411/5 від 29 листопада 2016 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» в частині пунктів 2, 3 та висновком Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 28 жовтня 2016 року щодо пунктів 2, 3.

17. При цьому позивач і третя особа фактично оспорюють право власності на нерухоме майно.

18. Ураховуючи те, що позовні вимоги в цій справі є похідними при вирішенні судом питання щодо правомірності набуття права власності і можуть впливати на майнові права та інтереси цих осіб, Суд, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, дійшов висновку, що цей спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

19. Тобто предметом спору у цій справі є визнання права власності на вбудоване приміщення на цокольному поверсі житлового будинку літ. А-5, загальною площею 265,9 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу укладеного між позивачем та ОСОБА_2

20. З наведеного можна зробити висновок про те, що правовідносини, що склалися між сторонами, є цивільно-правовими та не можуть бути предметом спору в адміністративному процесі, оскільки в цьому випадку є спір про право.

21. Відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

22. Відповідно до часини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

23. Згідно із статтею 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору.

24. У справі, що розглядається, позовні вимоги спрямовані на захист порушеного, на думку позивача, права власності. Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

25. Розгляду ж адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на об`єкт нерухомого майна, то спір стосується цивільного права і за суб`єктним складом сторін має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

26. Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постанові від 29 травня 2019 року у справі №826/9341/17.

27. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що дану справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

28. Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

29. За нормами частини третьої статті 3 КАС провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

30. Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтями 238, 240 КАС України. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги (стаття 354 КАС України).

31. Пунктом 5 частини першої статті 349 цього ж Кодексу передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі.

32. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

33. Отже, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 грудня 2018 року та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2019 року у підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.

34. Керуючись статтями 341, 345, 349, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

35. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити частково.

36. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2019 року скасувати, провадження у справі закрити.

37. Роз`яснити право на звернення до суду в порядку господарського судочинства.

38. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Шарапа

Судді: А.А. Єзеров

С.М. Чиркін