Справа № 140/2601/19
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2601/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Денисюка Р.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Липинської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Липинської сільської ради Луцького району Волинської області (далі Липинська сільська рада, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 13.06.2019 № 4/55 Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с. Борохів Ківерцівського району Волинської області.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30.08.2019 відкрито провадження у даній справі та відповідно до приписів статей 12, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 1).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10.04.2019, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано пункт 2 рішення Борохівської сільської ради від 15.11.2018 №27/9 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд», яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,25 га в селі Борохів та зобов`язано Борохівську сільську раду потворно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 вересня 2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,25 га в селі Борохів та прийняти мотивоване рішення відповідно до статті 118 Земельного кодексу України. На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 рішенням Липинської сільської ради сьомого скликання від 13.06.2019 №4/55 позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в селі Борохів з тих підстав, що до Генерального плану забудови населеного пункту с. Борохів вносяться зміни.

Вказане рішення позивач вважає протиправним, оскільки згідно з нормами Земельного кодексу України підставою відмови може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги заперечив та зазначив, що заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,25 га, у селі Борохів Ківерцівського району Волинської області, було розглянуто постійною комісією з питань земельних відносин, планування території, будівництва, архітектури, благоустрою та комунального господарства Липинської сільської ради, про що складений відповідний протокол №2 від 10.06.2019. З урахуванням рекомендацій комісії та рішення сесії Липинської сільської ради сьомого скликання від 10.04.2019 №3/63 «Про розроблення містобудівної документації», згідно якого вносяться зміни до Генерального плану забудови населених пунктів с. Борохів, с. Вишнів та с. Діброва Ківерцівського району Волинської області, було прийняте рішення сесії сільської ради про відмову у наданні дозволу на розроблення вищевказаного проекту.

Вважає, що Липинська сільська рада дотрималася усіх необхідних вимог процесуального механізму при здійсненні функцій і повноваження, визначених Конституцією України та чинним законодавством, що регулює сферу діяльності органу місцевого самоврядування.

Вважає, що дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,25 га у селі Борохів Ківерцівського району Волинської області позивачу ОСОБА_1 не наданий правомірно.

З врахуванням наведеного просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши матеріали справи, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має посвідчення серії НОМЕР_1 № НОМЕР_2 від 30.06.2016, пред`явлення якого надає право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с. 10).

17.09.2018 позивач звертався до Борохівської сільської ради із відповідною заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з правом передачі у власність орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд на території Борохівської сільської ради. У вказаній заяві позивач повідомив, що в минулому право безоплатної приватизації земельної ділянки за даним цільовим призначенням згідно зі статтями 116, 118 ЗК України не використав.

15.11.2018 Борохівська сільська рада за результатами розгляду заяв громадян прийняла рішення №27/9 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд», пунктом 2 якого відмовила у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в селі Борохів Ківерцівського району Волинської області громадянину ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач оскаржив його до суду. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10.04.2019, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано пункт 2 рішення Борохівської сільської ради від 15.11.2018 №27/9 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд», яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,25 га в селі Борохів, зобов`язано Борохівську сільську раду потворно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.09.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,25 га в селі Борохів та прийняти мотивоване рішення відповідно до статті 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу №2 засідання постійної комісії з питань земельних відносин, планування територій, будівництва, архітектури, благоустрою та комунального господарства Липинської сільської ради від 10.06.2019 було затверджено порядок денний засідання цієї комісії, до якого увійшло і питання щодо розгляду заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,25 га в селі Борохів.

Зі змісту протоколу вбачається, що головою комісії доведено до відома членів комісії рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 та в ході розгляду заяви з`ясовано, що вносяться зміни до Генерального плану забудови населеного пункту с. Борохів, що унеможливлює виділення земельних ділянок для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, вільні земельні ділянки відсутні. Комісією рекомендовано відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,25 га в с. Борохів у зв`язку з внесенням змін до Генерального плану забудови населеного пункту с. Борохів згідно з рішенням Липинської сільської ради від 10.04.2019 № 3/63 (а.с. 39).

Рішенням Липинської сільської ради сьомого скликання від 13.06.2019 №4/55 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 » позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в селі Борохів (а.с АДРЕСА_1 ).

07.07.2019 на адресу Липинської сільської ради позивач надіслав інформаційний запит щодо надання інформації про те, чи розглядалася повторно його заява від 17.09.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,25 га в селі Борохів, а також, у випадку відмови, надати документи, які стали підставою для відмови, а також просив надати інформацію про всі рішення сільської ради за період з 17.09.2018 по 07.07.2019, які приймалися щодо земельних ділянок з масиву, який він вказав в графічних матеріалах (а.с. 34-35).

Листом від 10.07.2019 №11/11/01.24 Липинська сільська рада повідомила позивача про те, що згідно з рішенням сесії Липинської сільської ради від 10.04.2019 № 3/63 «Про розроблення містобудівної документації» вносяться зміни до Генерального плану забудови населеного пункту с. Борохів, що унеможливлює виділення земельних ділянок для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. У с. Липини вільні земельні ділянки з вищевказаним цільовим призначенням відсутні. Для учасників АТО, учасників бойових дій, ветеранів війни земельні ділянки не резервувалися (а.с. 37).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з пунктом "в" частини 3 статті 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірі не більше 2,0 гектара для ведення особистого селянського господарства.

Учасникам бойових дій (до яких відносяться особи, визначені статтями 5, 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») надаються відповідно до статті 12 (пункт 14) Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» серед інших, такі пільги: першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Згідно з частиною четвертою статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини 7 даної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Цей перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є вичерпним. Водночас, вмотивована відмова має містити пояснення з вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №813/481/17, від 18.10.2018 справі №527/43/17, від 25.02.2019 у справі №347/964/17 та від 22.04.2019 у справі №263/16221/17.

Судом встановлено, що підставою для відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,25 га в селі Борохів, зазначеною в оскаржуваному рішенні є відсутність вільних земельних ділянок з вищевказаним цільовим призначенням.

При цьому, як слідує з витягу із протоколу №2 засідання постійної комісії від 10.06.2019 за рекомендаціями комісії ухвалено відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви щодо надання вказаного дозволу у зв`язку з внесенням змін до Генерального плану забудови населеного пункту с. Борохів, що унеможливлює виділення земельних ділянок для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, відсутність вільних земельних ділянок.

Однак, суд не приймає до уваги твердження відповідача про відсутність вільних земельних ділянок такого цільового призначення в межах населених пунктів, оскільки матеріали справи не містять доказів, що відповідачем з`ясовувалось питання чи вільна земельна ділянка такого цільового призначення, на яку просить надати позивач дозвіл.

Будь-яких доказів щодо відсутності вільних земельних ділянок саме такого цільового призначення, в порушення частини другої статті 77 КАС України, відповідачем не надано.

Також суд зазначає, що внесення змін до Генерального плану забудови населеного пункту с. Борохів не є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Разом з тим, суд зазначає, що відповідач відмовляючи позивачу у наданні вказаного дозволу про таку підставу в оскаржуваному рішенні не вказував.

У зв`язку з цим суд зазначає, що частиною сьомою статті 118 ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, однак відповідач жодної із них у рішенні від 13.06.2019 № 4/55 не вказав, тобто відмовив позивачу у наданні дозволу з підстав, які не передбачені чинним законодавством.

За таких обставин позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення від 13.06.2019 № 4/55 Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с. Борохів Ківерцівського району Волинської області, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10.04.2019, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано пункт 2 рішення Борохівської сільської ради від 15.11.2018 №27/9 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд», яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,25 га в селі Борохів, зобов`язано Борохівську сільську раду потворно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.09.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,25 га в селі Борохів та прийняти мотивоване рішення відповідно до статті 118 Земельного кодексу України.

Судом встановлено, що Борохівська сільська рада реорганізована шляхом приєднання до Липинської сільської ради.

Враховуючи закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принцип юридичної визначеності, а також положення статті 124 Конституції України, згідно з яким судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, рішення суду, доки воно не скасовано в апеляційному або касаційному порядку або не переглянуто компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження у справі, в якій воно ухвалено, не може бути поставлено під сумнів.

Зазначене вище рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 набрало законної сили, а тому висновки, викладені у ньому, є обов`язковими для врахування органом, який має його виконувати.

Зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,25 га в селі Борохів з підстав, які не передбачені чинним законодавством. Цим обставинам була надана відповідна правова оцінка при вирішення справи №140/411/19 та зобов`язано відповідача прийняти мотивоване рішення відповідно до статті 118 Земельного кодексу України.

Суд наголошує, що відповідно до статті 118 ЗК України відповідач зобов`язаний або надати дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою або відмовити у надання такого дозволу, але на законних підставах.

Отже, при повторному розгляді заяви позивача на виконання рішення суду в справі №140/411/19, останній мав обґрунтовані сподівання на належний захист порушеного права. Однак, в даному випадку, позивачу вдруге відмовлено у видачі дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки з надуманих підстав, тобто таких, які не передбачені чинним законодавством.

Таким чином, зважаючи на протиправну поведінку відповідача, а саме - невиконання ним обов`язку, передбаченого приписами діючого законодавства, та неврахування рішення суду, що набрало законної сили, суд дійшов висновку, що процес надання позивачу формальної відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою може тривати безкінечно, а тому в даному випадку ефективним способом захисту порушеного права буде зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,25 га в селі Борохів Ківерцівського району Волинської області, оскільки позивачу вдруге відмовлено у видачі такого дозволу з підстав, не передбачених законом.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Така позиція повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду викладеною у постанові від 30.09.2019 у справі № 818/17601/17.

Стосовно дискреційних повноважень, то суд зазначає, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

У даній ситуації повноваження відповідача не є дискреційними, оскільки у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій - розглянути заяву позивача у встановленому законом порядку, а за умови відповідності заяви та доданих до неї документів вимогам законодавства - прийняти рішення про задоволення заяви. Підставою для відмови у задоволенні заяви позивача можуть бути лише визначені законом обставини. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - розглянути заяву, або ж ні; прийняти рішення про задоволення заяви, або ж рішення про відмову у її задоволенні. Визначальним є те, що у кожному конкретному випадку звернення особи із заявою, з урахуванням фактичних обставин, згідно із законом існує лише один правомірний варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Тому зазначені повноваження не є дискреційними, такі правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 23.05.2018, від 05.03.2019 у справах №№825/602/17, 2040/6320/18 відповідно.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів правомірності прийнятого ним рішення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297, підпункту 15.5 пункту І розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Липинської сільської ради Луцького району Волинської області від 13 червня 2019 року №4/55 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,25 га в селі Борохів Ківерцівського району Волинської області Липинської сільської ради.

Зобов`язати Липинську сільську раду Луцького району Волинської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,25 га в селі Борохів Ківерцівського району Волинської області Липинської сільської ради.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Луцьким міським відділом Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області 12 травня 2003 року)

Відповідач: Липинська сільська рада Луцького району Волинської області (4601, Волинська обл., Луцький р-н, с. Липини, вул. Центральна, 7, ).

Суддя Р.С. Денисюк