Справа № 1.380.2019.003230
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003230
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., представника позивача Іванейко Я.Я., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Львівській області (далі ГУ ДФС у Львівській області, позивач) звернулося 02.07.2019 до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідачка) про стягнення податкового боргу в сумі 24425,57 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка не сплатила у встановлені Податковим кодексом України строки суми самостійно узгоджених податкових зобов`язань (шляхом подання податкової декларації) з податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Оскільки ці зобов`язання набули статусу податкового боргу, боржнику скеровувалася податкова вимога, однак ці заходи не призвели до погашення заборгованості у добровільному порядку.

На виконання вимог частини третьої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд перевірив вказані у позовній заяві відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) та отримав підтвердження відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію 09.06.2015 місця проживання відповідачки за цією адресою (а.с.18).

Ухвалою від 24.07.2019 суд відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішив розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі суд скеровував відповідачу та запропоновав у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання копії цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог. Скеровані на зареєстроване місце проживання відповідачки судові виклики (а.с.22,28) повернуто поштою з відміткою про неможливість вручення адресату, відтак такі на підставі частини одинадцятої статті 126 КАС України вважаються вручені відповідачці належним чином. Відповідачка не надіслала суду відзив на позов та не повідомила про поважність причин ненадання відзиву. Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник позивача повідомила суд, що станом на дату розгляду справи відповідач податковий борг не погасила, тому підтримує позовні вимоги повністю.

Суд заслухав пояснення представника позивача та дослідив доводи позовної заяви, а також долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

18.04.2016 ОСОБА_1 подала до Личаківської ОДПІ (Шевченківське відділення) податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, в рядку 10.5 котрої вказано вартість отриманого в дарунок майна в сумі 375778 грн. та визначено розмір грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 18788,90 грн. та військового збору в сумі 5636,67 грн., всього 24425,57 грн. (а.с. 10-11).

Оскільки ОСОБА_1 не сплатила узгоджену суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору у встановлені Податковим кодексом України строки, ГУ ДФС у Львівській області надіслало їй рекомендованим листом податкову вимогу від 19.12.2017 №9043-17 (а.с. 13,14).

Відповідно до довідки ГУ ДФС у Львівській області №5936/10/52.17-11 від 06.02.2019 станом на 04.02.2019 року за платником податків рахується податковий борг по військовому збору в сумі 5636,67 грн., з податку на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування в сумі 18788,90 грн., всього 24425,57 грн. (а.с. 8).

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права:

Відповідно до пункту 15.1. статті 15 Податкового кодексу України (далі ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

За визначенням, наведеним в підпункті 14.1.54. пункту 14.1 статті 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді спадщини, подарунків, виграшів, призів.

Згідно з статтею 163 ПК України об`єктом оподаткування є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Базою оподаткування, згідно з пунктом 164.1. статті 164 ПК України є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Згідно з підпункту 164.2.10. пункту 164.2. статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п. 16.1.4. статті 16 ПК України).

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Строки сплати податкового зобов`язання встановлені статтею 57 ПК України, відповідно до пункту пункт 57.1 якої визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим. Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 ст.56 ПК України).

Згідно з пунктами 59.1, 59.5 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Приписами статті 42 ПК України визначено таке:

- податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу (пункт 41.2);

- документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (пункт 42.2.).

Відповідно до підпункту 14.1.137 п. 14.1 статті 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно з пункту 41.2 статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється. Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження (пункт 87.11. статті 87 ПК України).

Згідно з підпунктами 95.1-95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

При прийнятті рішення суд керується такими мотивами:

ОСОБА_1 як фізична особа - резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, серед іншого є платником податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

ОСОБА_1 подала до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, відповідно до котрої вказала вартість отриманого в дарунок майна в сумі 375778 грн. та самостійно визначила розмір грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 18788,90 грн. (5%) та військового збору в сумі 5636,67 грн. (1,5%), а всього - 24425,57 грн. (а.с. 10-11). Оскільки у визначений ПК України строк ОСОБА_1 не сплатила суму самостійно узгодженого грошового зобов`язання, ця сума набула статусу податкового боргу. З метою спонукати відповідачку сплатити податковий борг, орган стягнення надіслав платнику податку податкову вимогу №9043-17 від 19.12.2017. Цей позов про стягнення податкового боргу подано до суду після спливу 60 днів з дати надіслання платнику податків податкової вимоги. Суд враховує, що ОСОБА_1 відзиву на позов суду не надала, будь-яких обставин на спростування обґрунтованості позовних вимог ГУ ДФС у Львівській області суду не повідомила.

З огляду на встановлені обставини справи та наявні письмові докази суд вважає, що позовні вимоги ГУ ДФС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки позивач не надав доказів понесення таких судових витрат, суд не має підстав вирішувати питання про їх розподіл.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг у сумі 24425 (двадцять чотири тисячі чотириста двадцять п`ять) гривень 57 коп.

Судові витрати не розподіляються.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.10.2019.

Суддя Москаль Р.М.