Справа № 214/5595/19
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/5595/19
2-а/214/243/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 жовтня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Улятовській М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВБДР Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Івасюка Сергія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом 26 липня 2019 року, уточнивши зміст (а.с.25-25), в якому просить: скасувати постанову серії НК №386011 від 17 липня 2019 року, винесену інспектором ВБДР Полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Івасюком С.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.3 ст.140 КУпАП у виді штрафу в сумі 680 грн.; закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.140 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову наводить наступне. Згідно постанови старшого інспектора ВБДР полку патрульної поліції в м. Кривий ріг УПП в Дніпропетровській області Івасюка С.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17 липня 2019 року серії НК № 386011 ОСОБА_1 о 15 год. 00 хв. 17 липня 2019 року біля будинку № 141 по вул. Кобилянського в м. Кривий Ріг, будучи посадовою особою - начальником дільниці технічного контролю водоподачі при проведенні замінних робіт на проїзній частині на огородженні не встановив відповідні дорожні знаки, чим порушив вимоги ДСТУ 8749: 2017 та СОУ 45.2-6:2006, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.140 КУпАП, за що у відношенні нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. Позивач вважає, що зазначена постанова винесена співробітником поліції упереджено та незаконно, без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та підлягає скасуванню через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного. Так, на порушення вимог ст. 283 КУпАП в оскаржуваній постанові не зазначено ім`я та по батькові особи, яка винесла постанову, порядок її оскарження. Відповідальність за порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах та вулицях місць провадження робіт передбачена ч.3 ст. 140 КУпАП. Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 140 КУпАП, є охоронювані суспільні відносини щодо дотримання обов`язкових до виконання правил, норм і стандартів під час утримання автомобільних доріг і вулиць, а також вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць провадження робіт, вимоги до проведення яких передбачені чинним законодавством та є обов`язковими для виконання в силу закону. Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, при проведенні замінних робіт на проїзній частині на огородженні не встановив відповідні дорожні знаки, чим порушив вимоги ДСТУ 8749: 2017 та СОУ 45.2-6:2006, без зазначення конкретних вимог, які були порушені. Суб`єкт правопорушення, передбаченого ч.3 ст.140 КУпАП, може бути як загальним, так і спеціальним (посадові особи, громадяни - суб`єкти господарської діяльності). Так, наказом №404 від 16 березня 2019 року ОСОБА_1 переведено на посаду начальника дільниці технічного контролю водоподачі. За посадовою інструкцією начальника дільниці технічного контролю водоподачі, затвердженої директором КП «Кривбасводоканал» ОСОБА_2 3 січня 2018 року, начальник дільниці технічного контролю водоподачі належить до професійної групи «Керівники», тобто не є посадовою особою суб`єкта господарської діяльності в розумінні ч.3 ст.140 КУпАП, а до його обов`язків не входить організація виконання робіт у межах смуги відведення дороги чи проведення дорожніх робіт. Крім того, за розділом 7 Порядку огородження та організації дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг обов`язок щодо облаштування місць проведення робіт покладений на виконавця робіт - фізичну особа, до обов`язків якої за посадовою інструкцією входить організація виконання робіт у межах смуги відведення дороги (п. 3.1 СОУ 45.2-6:2006). ОСОБА_1 не уповноважено відповідним наказом, дорученням чи нарядом на виконання дорожніх, замінних чи аварійно-відновлювальних робіт біля будинку № 141 по вул. Кобилянського в м. Кривий Ріг, в його посадові обов`язки не входить організація виконання робіт у межах смуги відведення дороги, а відповідні документи не були предметом дослідження під час розгляду справи про адмінправопорушення, передбаченого ч.3 ст.140 КУпАП, за результатами розгляду якої винесено оскаржувану постанову, що унеможливлює розгляд справи по суті та визначення суб`єкта адміністративного правопорушення - особи, на яку покладено обов`язок щодо облаштування місць проведення робіт. Таким чином, ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч.3 ст.140 КУпАП, чого не було враховано під час винесення оскаржуваної постанови, у зв`язку із чим остання підлягає скасуванню через відсутність складу адміністративного правопорушення. Разом з тим, за п. 1.1 ДСТУ цей стандарт встановлює обов`язкові до виконання вимоги щодо огородження організації дорожнього руху в місцях проведення саме дорожніх робіт, тоді як згідно загальнодоступної інформації, яка міститься в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо видів діяльності КП «Кривбасводоканал», останнє не здійснює діяльності щодо проведення дорожніх робіт, а згідно п. 1.2 ДСТУ вимоги цього стандарту можуть бути використані для огородження та організації дорожнього руху в т.ч. у місцях проведення аварійних робіт, тобто носять виключно рекомендаційний, а не обов`язковий до виконання характер під час виконання аварійно-відновлювальних робіт. Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, за яку встановлено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст.245 КУпАП одними із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, зміцнення законності. За п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, за вимогами ч.2 вказаної статті обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на поліцейських, про що свідчить також висновок ВС/КАС, висловлений у рішенні від 15 травня 2019 року по справі № 537/2088/17, згідно якого сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР України не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності, а з`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке поставлено особі за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх аспектах. Оцінку вказаним доказам надає орган (посадова особа) за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП). Особливу увагу суду позивач звертає на порушення старшим інспектором ВБДР полку патрульної поліції в м. Кривий ріг УПП в Дніпропетровській області Івасюком С.В. вимог ст.278 КУпАП, всупереч п.4 ч.1 якої останній при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення не вирішив питання про витребування необхідних додаткових матеріалів, в т.ч. на підтвердження наявності у ОСОБА_1 організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, якими може бути наділена виключно посадова особа, що і є суб`єктом адмінправопорушення, передбаченого ч.3 ст.140 КУпАП, санкція якої встановлює накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на посадових осіб розміром сорок неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні позивач участі не приймав, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. При цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує (а.с.35).

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим належним чином, заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. У встановлений судом 15-денний строк з дня отримання позову та ухвали про відкриття провадження 14 серпня згідно з відміткою на повідомленні (а.с.33), відповідач відзив не подав.

Під час розгляду справи судом досліджені наступні письмові докази: постанова (а.с.6), посвідчення (а.с.7), наказ (розпорядження) про переведення на іншу роботу (а.с.8), копія трудової книжки (а.с.9), посадова інструкція (а.с.10-12).

За змістом ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.73 КАС України, суд вважає належним доказом постанову (а.с.6), так як вона стосується факту притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.140 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення.

Суд вважає належними доказами: посвідчення (а.с.7), наказ (розпорядження) про переведення на іншу роботу (а.с.8), копію трудової книжки (а.с.9), посадову інструкцію (а.с.10-12), оскільки вони стосуються обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 КАС України, суд вважає допустимими доказами постанову (а.с.6), посвідчення (а.с.7), наказ (розпорядження) про переведення на іншу роботу (а.с.8), копію трудової книжки (а.с.9), посадову інструкцію (а.с.10-12), які одержані з дотриманням вимог КАС України.

Згідно зі ст.75 КАС України, постанову (а.с.5), посвідчення (а.с.7), наказ (розпорядження) про переведення на іншу роботу (а.с.8), копію трудової книжки (а.с.9), посадову інструкцію (а.с.10-12), суд вважає достовірними доказами.

На підставі ст.6 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає їх достатніми для встановлення наступних обставин. При цьому суд керується вимогами ст.77 ч.2 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

ОСОБА_1 з 16 березня 2009 року займає посаду начальника дільниці технічного контролю та водоподачі КП «Кривбасводоканал», будучи переведеним з попередньої посади заступника начальника ділянки технічного контролю водоподачі на підставі наказу №404 від 16 березня 2009 року (а.с.8).

Відповідно до посадової інструкції начальника дільниці технічного контролю водоподачі, затвердженої директором КП «Кривбасводоканал» 3 січня 2018 року (а.с.10-12), посада, яку обіймає ОСОБА_1 , належить до професійної групи «керівники», перебуває в підпорядкуванні першого заступника директора головного інженера підприємства.

17 липня 2019 року відповідачем винесено постанову серії НК №386011 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у виді штрафу в розмірі 680 грн. Зі змісту постанови слідує, що ОСОБА_1 о 15 год. 00 хв. 17 липня 2019 року біля будинку № 141 по вул. Кобилянського в м. Кривому Розі, будучи посадовою особою - начальником дільниці технічного контролю водоподачі при проведенні замінних робіт на проїзній частині на огородженні не встановив відповідні дорожні знаки, чим порушив вимоги ДСТУ 8749:2017 та СОУ 45.2-6:2006.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення інспектором, як уповноваженою посадовою особою органу поліції, суб`єктом владних повноважень.

При вирішенні справи, суд застосовує норми права, які передбачені Конституцією України, КАС України, КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі за текстом «ПДР України»).

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі ст.245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ч.2 ст.22 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч.3 ст.140 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.251 КУАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено ст. 280 КУпАП, предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення, а саме: наявність події адміністративного правопорушення; особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за якими нормами КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; причини і умови вчинення адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 30 травня 2018 року у справі №337/3389/16-а.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Підпунктом 1.5 ПДР України закріплено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозицією ч.3 ст.140 КУпАП передбачено відповідальність за порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само не усунення після закінчення робіт перешкод і не приведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів.

Суб`єктами правопорушень, передбачених, зокрема ч.3 ст.140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій.

Згідно зі ст.14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Як встановлено судом, з 16 березня 2009 року позивач займає посаду начальника дільниці технічного контролю та водоподачі КП «Кривбасводоканал».Даний факт не заперечується позивачем. Посада, яку обіймає ОСОБА_1 , належить до професійної групи «керівники», перебуває в підпорядкуванні першого заступника директора головного інженера підприємства. Отже, посада позивача не належить до посад суб`єктів господарської діяльності, а до його обов`язків не входить організація виконання робіт у межах смуги відведення проїзної частини дороги чи проведення замінних робіт.

Враховуючи зазначені норми, суд вважає за необхідне вказати, що у справах про притягнення до відповідальності посадових осіб постанова, окрім об`єктивної сторони правопорушення з посиланням на правила, норми чи стандарти, які порушені, має містити відомості про те, яку посаду обіймає посадова особа і які службові обов`язки на неї покладено.

Так, спірна постанова хоча й містить відомості про посаду, яку обіймає позивач, однак в ній відсутні дані про службові обов`язки, які на нього покладено в розрізі займаної посади, не вказано, на підставі якого наказу, доручення чи наряду на виконання дорожніх, замінних чи аварійно-відновлювальних робіт біля будинку АДРЕСА_1 141 по вул. Кобилянського АДРЕСА_2 м. Кривий Ріг саме ОСОБА_1 було уповноважено на організацію виконання робіт у межах смуги відведення дороги. Відповідні документи, у тому числі й посадова інструкція позивача, не були предметом дослідження під час розгляду справи про адмінправопорушення, передбаченого ч.3 ст.140 КУпАП. Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі проїзної частини з підписами перевіряючих та двох свідків з фіксацією відсутності відповідних встановлених дорожніх знаків під час проведення замінних ремонтних робіт інспектором взагалі не складався.

Отже, встановлені судом обставини вказують, що відповідач, виносячи оскаржувану постанову у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.140 КУпАП, не встановив чи є він суб`єктом правопорушення, тобто чи є він належною посадовою особою, що має нести відповідальність за вчинення правопорушення передбаченого ст.140 ч.3 КУпАП та без достатніх, належних, достовірних доказів притягнув його до адміністративної відповідальності, навіть належним чином не встановивши його анкетні дані, свідченням чому є невірність вказівки його прізвища як « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_4 ».

Окрім того, з оскаржуваної постанови вбачається, що до неї додаються фотоматеріали. Жодних доказів фото- чи відеофіксації наявності обставин порушення позивачем вимог ПДР України 17 липня 2019 року відповідачем не надано.

Згідно зі ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В КУпАП та КАС України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та її перегляду судом у випадку оскарження, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. В даній категорії справ відповідач як суб`єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача та його заперечення проти пред`явленого йому обвинувачення, адже в силу ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч.3 ст.79 КАС України зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Так, ухвалою суду від 9 серпня 2019 року відповідачу було встановлено 15-денний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач мав право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч.1 ст.175 КАС України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

На час розгляду справи відповідачем не було надано відзиву та доказів, що підтверджували б його заперечення проти позову. Відтак відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами, як і правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст.140 КУпАП, а також не доведено дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог ст.ст.248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, враховуючи встановлені судом обставини та беручи до уваги вищенаведені норми, суд вважає, що оскаржувана постанова серії НК № 386011 від 17 липня 2019 року, винесена інспектором ВБДР Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Івасюком С.В.про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.140 КУпАП, підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що позовні вимоги належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно з ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача та звільнення його від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 121, 245, 247, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 3, 5, 9, 73-77, 139, 162, 241-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ВБДР Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Івасюка Сергія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження по справі задовольнити.

Постанову серії НК №386011, винесену 17 липня 2019 року інспектором ВБДР Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Івасюком Сергієм Володимировичем про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.140 КУпАП та накладення штрафу в сумі 680 грн. скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.140 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Прасолов