Справа № 200/7866/19-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 р. Справа№200/7866/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаш Г.П.,

при секретарі - Оголь В.К.

за участю

представника позивача - ОСОБА_3 (ордер Серія ВІ №1000646),

представника відповідача - Пономарьова А.О. (довіреність від 04.03.2019 року №95),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального судового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Донецькій області, в якій просила:

- визнати протиправними та скасувати податкові-повідомлення рішення:

- № від 14 червня 2019 року щодо стягнення донарахованого податку на доходи фізичних осіб (НДФЛ) в сумі 396 708,37 грн. та штрафних санкцій в сумі 99 177,09 гри.;

- № від 14 червня 2019 року щодо стягнення донарахованого військового збору (ВС) в сумі 33 058,41 грн. та штрафних санкцій в сумі 8 264,61 грн.;

- № від 14 червня 2019 року щодо стягнення донарахованого податку на додану вартість (НДС) в сумі 608 823,00 грн., та штрафних санкцій в сумі 304 411,50 грн.;

- № від 14 червня 2019 року щодо стягнення НДФЛ наймані працівники в сумі 15 964.80 грн., штрафні санкції 54 762,71 грн., пеня 2 637,58 грн.;

- № від 14 червня 2019 року щодо стягнення ВС зарплата наймані працівники штраф в сумі 2 196,81 грн., пеня 57,65 грн.;

- № від 14 червня 2019 року щодо стягнення штрафу в сумі 510,00 грн.;

- № від 14 червня 2019 року щодо стягнення штрафу за несвоєчасну сплату НДФЛ в сумі 326,27 грн.;

- № від 14 червня 2019 року, щодо стягнення штрафу за несвоєчасну сплату НДФЛ в сумі 722,85грн.;

- № від 14 червня 2019 року щодо стягнення штрафу помилки в сумі 166,50 грн., винесені Головним управлінням ДФС у Донецькій області щодо застосування до позивача у вигляді збільшення суми грошового зобов`язання на загальну суму 1 850 967,24 грн.;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату податкового боргу №Ф- від 07.06.2019 року на суму 325 006,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки відповідачем складений акт від 24.05.2019 року №513/05-99-13-02-17/ .

На підставі акту перевірки податковим органом винесені податкові повідомлення - рішення від 14.06.2019 року та податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 07.06.20219 року.

Позивач вважає, що висновки перевірки є необґрунтованими та містять виключно оцінюючі судження. Вважає прийняті податкові повідомлення - рішення та вимогу такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог відповідач посилається на те, що ГУ ДФС у Донецькій області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, наказу Головного управління ДФС у Донецькій області від 27.03.2019 № 588 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиного внеску) за період з 01.01.2016 по 31.12.2018. Перевірка проводилась з 13.05.2019 по 17.05.2019.

Перевіркою встановлено, що на протязі 20169-2017 року ФОП ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність з ризиковими контрагентами які здійснюють постачання товарів номенклатури, що відрізняється від номенклатури придбання за даними Єдиного реєстру податкових накладних, на загальну суму ризикового податкового кредиту.

По контрагентам позивача не підтверджено реальність придбання ТМЦ у контрагентів-постачальників та в подальшому їх реалізації контрагентам-покупцям, серед яких платник ФОК ОСОБА_1 Тобто, реальність придбання товару ФОП ОСОБА_1 у його контрагентів не підтверджується фактом (законним джерелом) реального походження цих товарів у попередніх ланках ланцюга його продажу.

За результатами розгляду матеріалів перевірки ГУ ДФС у Донецькій області сформовані податкові-повідомлення рішення від 14.06.2019 року та податкова вимога від 07.06.2019 року №Ф-.

Враховуючи викладене, відповідач просив відмовити ФОП ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.06.2019 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08.07.2019 року суд відкрив провадження в адміністративній справі та призначив розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 25.07.2019 року.

25.07.2019 року розгляд справи перенесено на 08.08.2019 року у зв`язку з участю судді у складі колегії суддів по розгляду справи № 200/9315/19а щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності виборчих комісій.

08.08.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 03.09.2019 року для надання сторонами додаткових документів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.09.2019 року продовжено строк проведення підготовчого провадження в адміністративній справі, оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні на 12.09.2019 року.

12.09.2019 року розгляд справи відкладено на 18.09.2019 року у зв`язку з клопотанням представника позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18.09.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.10.2019 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав викладені у позовній заяві доводи та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просив суд відмовити у його задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ДФС у Донецькій області, Слов`янсько-Лиманське відділення, Слов`янська ДПІ (м. Слов`янськ). Дата взяття на облік 10.04.2007 року, номер взяття на облік 05-48-11-15277/05483.

В період з 13.05.2019 року по 17.05.2019 року ГУ ДФС у Донецькій області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року.

24.05.2019 року за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 відповідачем складено акт № 513 /05-99-13-02-17/ .

З висновків акту вбачається, що перевіркою встановлені порушення:

- пункту 117.1 статті 117 Податкового кодексу України, зі змінами та доповненнями, пункту 8.4 розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588. зі змінами та доповненнями, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за №562/20300: в частині неподання Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (Форма №20-ОПП. Додаток 10 Порядку №1588);

- пункт 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, а саме фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 до книги обліку доходів і витрат включені перекручені дані про суми загального оподатковуваного доходу за 2018 рік та суми витрат за2016 рік, 2017 рік, 2018 рік ;

- підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164, пунктів 177.1, 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу Укра їни, фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 занижений чистий оподатковуваний дохід, в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного де кларування, належного до сплати до бюджету на загальну суму 396708,37 грн., у тому числі за 2016 рік на суму 89052,45 грн., за 2017 рік на суму 192608,38 грн., за 2018 рік на суму 115047,54 грн.;

- підпункту 1.2 пункту 16і підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, фізичною особою - підпри ємцем ОСОБА_1 занижено чистий оподаткований дохід у результаті чого донараховано військового збору що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 33058,41 грн., у тому числі за 2016 рік на суму 7421,04 грн., за 2017 рік на суму 16050,07 грн., за 2018 рік на суму 9587,30 грн.;

- пункту 57.1 статті 57, підпункту 177.5.1 пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України: ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно перераховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018;

- пунктів 3.3, 3.5 розділу III Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого нака зом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року № 4. зареєстрованого в Мін`юсті України 30 січня 2015 року за №111/26556. фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 при заповненні податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ за 1 квартал 2016 року, 2 квартал 2016 року. З квартал 2016 року, 4 квартал 2016 року, 1 квартал 2017 року, 2 квартал 2017 року, З квартал 2017 року, 4 квартал 2017 року, 1 квартал 2018 року, 2 квартал 2018 року, 3 квартал 2018 року, 4 квартал 2018 року у графі у графі 3 "Сума виплаченого доходу"та у графі 4 "Сума перерахованого податку" вказано недостовірні ві домості, а саме не вірно зазначені суми виплаченого доходу та перерахованого податку;

- підпунктів 168.1.2, 168.1.4. 168.1.5 пункт 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 . станом на 31.12.2018 не сплачений (не перерахований) до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі 15964,80 грн. за період з червня 2018 року по листопад 2018 року та несвоєчасно перера хований до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі 59488.41 грн. за період з квітня 2016 року по червень 2018 року;

- підпунктів 1.4. 1.6 пункту 16і підрозділу 10 розділу XX, підпункту 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно перерахо ваний до бюджету військовий збір у сумі 2984,91 грн., за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року, за серпень 2018 року, за вересень 2018 року;

- пункту 1 частини 2 статті 6, пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на за гальнообов`язкове державне соціальне страхування від 8 липня 2010 року № 2464-УІ, фізичною особою - підприєм цем ОСОБА_1 занижена база нарахування єдиного внеску самозайнятої особи, в результаті чого донараховано єдиного внеску на загальну суму 325006.91 грн., у тому числі за 2016 рік на суму 88606,92 грн., за 2017 рік на суму 99177,35 грн.. за 2018 рік на суму 137222,64 грн.;

- частину 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 8 липня 2010 року № 2464-УІ. підпунктів 6, 7 пункту 3 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 травня 2015 року за № 508/26953: фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 несвоєчасно перерахований єдиний внесок утриманий із заробітної плати найманих працівників за період з 01.01.2016 по 31.12.2018;

- частини 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 8 липня 2010 року № 2464-УІ, пункту 5 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 травня 2015 року за № 508/26953: самозайнятою особою ОСОБА_1 несвоєчасно сплачений єдиний внесок із доходів отриманих від підприємницької діяльності за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року;

- пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.7, пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість у період, що перевірявся, на загальну суму 608490 грн., у тому числі за серпень 2016 року на суму 26164 грн., за вересень 2016 року на суму 258.зл грн., за жовтень 2016 року на суму 25167 грн., за листопад 2016 року на суму 30833 грн., за грудень 2016 року на суму 27658 грн., за січень 2017 року на суму 21667 грн.. за лютий 2017 року на суму 30833 грн., за березень 2017 року на суму 27500 грн., за квітень 2017 року на суму 28667 грн.. за червень 2017 року на суму 38946 грн., за липень 2017 року на суму 28833 грн., за серпень 2017 року на суму 34509 грн.. за вересень 2017 року на суму 25274 грн.. за жовтень 2017 року на суму 20878 грн., за листопад 2017 року на суму 32774 грн., за грудень 2017 року на суму 12000 грн.. за лю тий 2018 року на суму 14633 грн.. за березень 2018 року на суму 32295 грн., за квітень 2018 року на суму 10770 грн., за травень 2018 року на суму 29304 грн., за червень 2018 року на суму 27699 грн., за липень 2018 року на суму 19287 грн., за вересень 2018 року на суму 14883 грн., за жовтень 2018 року на суму 19957 грн.. за листопад 2018 року на суму 29626 грн.;

- пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України: станом на 24.05.2019 (дата акту перевірки) фізичною особою - підприємцем Кайданович Н.В. в Єдиному реєстрі податкових накладних не зареєстровано податкову на кладну з постачання ТМЦ - не платникам ПДВ на загальну суму ПДВ 333 грн.

На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення - рішення:

- податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 14.06.2019 № по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 495885,46 грн. (у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 396708,37 грн., за штрафними санкціями - 99177,09 грн.);

- податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 14.06.2019 № по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 41323,02 грн. (у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 33058,41 грн., за штрафними санкціями - 8264,61 грн.);

- податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 14.06.2019 № по податку на додану вартість на суму 913234,50 грн. (у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 608823,00 грн., за штрафними санкціями - 304411,50 грн.);

- податкове повідомлення - рішення форми "ПН" від 14.06.2019 № по податку на додану вартість на суму 166,50 грн. (у т.ч. за штрафними санкціями - 166,50 грн.);

- податкове повідомлення - рішення форми "ПС" від 14.06.2019 № по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами на суму 510,0 грн. (у т.ч. за штрафними санкціями - 510,0 грн.);

- податкове повідомлення - рішення форми "Д" від 14.06.2019 № по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами на суму 73365,09 грн. (у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 15964,80 грн., за штрафними санкціями - 54762,71 грн., пеня - 2637,58 грн.);

- податкове повідомлення - рішення форми "Д" від 14.06.2019 № з військового збору на суму 2254,46 грн. (у т.ч. за штрафними санкціями - 2196,81 грн., пеня - 57,65 грн.);

- податкове повідомлення - рішення форми "Ш" від 14.06.2019 № по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 326,27 грн. (у т.ч. за штрафними санкціями - 326,27 грн.);

- податкове повідомлення - рішення форми "Ш" від 14.06.2019 № по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 722,85 грн. (у т.ч. за штрафними санкціями - 722,85 грн.).

Також відповідачем прийнята вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску № Ф- від 07.06.2019 на суму 325006,91 грн.

Позивачем на підтвердження реальності господарських операцій з вищезазначеними контрагентами надані наступні первинні документи.

20.04.2017 року між ТОВ «Технологістик» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №б/н, за умовами якого продавець зобов`язаний передати, а покупець прийняти та сплатити переданий товар - запчастини для тепловозу в кількості та по ціні відповідно рахунку-фактури.

На підтвердження виконання умов договору представником позивача надані наступні документи: рахунок-фактура №СФ-0000119 від 20.04.2017 року; видаткова накладна №РН-0000119 від 20.04.2017 року; товарно-транспортна накладна від 20.04.2017 року, дефектна відомість від 12.04.2017 року; акт прийому передачі виконаних робіт по ремонту ТГМ-6а зав. №2043; платіжні доручення.

21.11.2018 року між ПП «Таракас» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір-продажу №18-11, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця належний продавцю товар, а покупець прийняти та оплатити товар.

На виконання умов договору ПП «Таракас» складено рахунок - фактуру від 22.11.2018 року, накладну.

Постачання товарів за вказаним договором відбулося на підставі товарно-транспортної накладної № 17 від 23.11.2018 року.

Продавцем ПП «Таракас» видано позивачу податкову накладну від 23.11.2018 року №7.

01.09.2016 року між ПП «Індосем» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №01/09, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити переданий товар - запчастини для тепловозу в кількості та по ціні відповідно рахунку-фактури.

На виконання умов договору ПП «Індосем» складено рахунок - фактуру № СФ-0000009 від 23.09.2016 року та видаткові накладні №РН-0000009 від 23.09.2016 року, від 23.09.2016 року №9.

Постачання товарів за вказаним договором відбулося на підставі товарно-транспортної накладної № 00019 від 23.09.2016 року.

Розрахунок позивачем за товари підтверджується платіжними дорученнями, дефектною відомістю, актом прийому передачі виконаних робіт по ремонту ТГМ-6А зав. №2043.

10.08.2016 року між ПП «Корелайм» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №1, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити переданий товар - запчастини для тепловозу в кількості та по ціні відповідно рахунку-фактури.

На виконання умов договору ПП «Корелайм» складено рахунок фактуру №РН-0000152 від 31.08.2016 року та накладну № РН-0000152 від 31.08.2016 року.

Постачання товарів за вказаним договором відбулося на підставі товарно-транспортної накладної № 00016 від 31.08.2016 року перевізником ПП «Корелайм».

Продавцем ПП «Корелайм» видано позивачу податкову накладну від 31.08.2016 року № 152.

Розрахунок позивачем за товари підтверджується платіжними дорученнями №203, 197, 195.

22.10.2018 року між ПП «Таблертон» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №22-10, за умовами якого постачальник зобов`язується на умовах та в порядку, що визначені договором, передати покупцю товар, а покупець зобов`язується на умовах та в порядку, що визначені цим договором оплатити та прийняти товар.

На виконання умов договору ПП «Таблертон» складено рахунок фактуру №48 від 25.10.2018 року та накладну № 48 від 25.10.2018 року.

Постачання товарів за вказаним договором відбулося на підставі товарно-транспортної накладної № 48 від 25.10.2018 року перевізником ПП «Таблертон» Постачальником ПП «Таблертон» видано позивачу податкову накладну від 25.10.2018 року № 8.

На підтвердження виконаних робіт позивачем надано акт прийому-передачі виконаних робіт по ремонту тепловозу ТГМ -4 зав. № 2043.

17.09.2018 року між ТОВ «ГРАНД ДЕСІЖН" та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №22-10, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити переданий товар - запчастини для тепловозу в кількості та по ціні відповідно рахунку-фактури.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: рахунок фактура №18 від 17.09.2018 року; накладна №18 від 20.09.2018 року; Товарно-транспортна накладна №18 від 20.09.2018 року; податкова накладна від 20.09.2018 року №1; акт прийому передачі виконаних робіт.

18.06.2018 року між ТОВ «Драхма" та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №б/н, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити переданий товар - запчастини для тепловозу в кількості та по ціні відповідно рахунку-фактури.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: рахунок фактура №2 від 19.06.2018 року; накладна №2 від 20.06.2018 року; Товарно-транспортна накладна №2 від 20.06.2018 року; податкова накладна від 20.06.2018 року №2; акт прийому передачі виконаних робіт по ремонту тепловозу.

20.07.2017 року між ТОВ «ЛІБОР ПРИВАТ» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №1, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити переданий товар - запчастини для тепловозу в кількості та по ціні відповідно рахунку-фактури.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: рахунок фактура №7 від 26.07.2017 року та №8 від 28.07.2017 року; накладна №7, №8 від 26.07.2017 року; Товарно-транспортна накладна №7, №8 від 26.07.2017 року; податкова накладна від 26.07.2017 року №79; платіжне доручення №353 від 15.08.2017 року, акт прийому передачі виконаних робіт по ремонту тепловозу.

30.05.2017 року між ТОВ «ВЕНТА-СОФТ» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №5, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити переданий товар - запчастини для тепловозу в кількості та по ціні відповідно рахунку-фактури.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: рахунок фактура №СФ-0000076 від 01.06.2017 року; видаткова накладна №РН-000076 від 01.06.2017 року; Товарно-транспортна накладна №76 від 01.06.2017 року; податкова накладна від 01.06.2017 року №76; розрахунок коригування кількісних показників до податкової накладної від 01.06.2017 року №76; податкова накладна №77 від 02.06.2017 року; розрахунок коригування кількісних показників до податкової накладної від 01.06.2017 року №77.

21.11.2018 року між ТОВ «УКРБІЗ ТЕХ» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №5, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити товар.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: рахунок фактура №50 від 22.11.2018 року; накладна №50 від 23.11.2018 року; Товарно-транспортна накладна №50 від 23.11.2018 року; податкова накладна від 23.11.2018 року №5.

20.11.2018 року між ТОВ «КЕЛІМЕР» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір поставки №20-11, за умовами якого постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити вказаний товар.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: рахунок фактура №26 від 21.11.2018 року; накладна №26 від 22.11.2018 року; Товарно-транспортна накладна №26 від 22.11.2018 року; податкова накладна від 22.11.2018 року №8; акт прийому передачі виконаних робіт по ремонту тепловозу.

21.11.2018 року між ТОВ «КСД-ГЕЛІУМ» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір куп віл-продажу №21-11, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця належний продавцю товар, а покупець прийняти та сплатити товар.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: рахунок фактура №31 від 22.11.2018 року; накладна №31 від 22.11.2018 року; Товарно-транспортна накладна №31 від 23.11.2018 року; податкова накладна від 23.11.2018 року №8; акт прийому передачі виконаних робіт по ремонту тепловозу.

26.05.2017 року між ТОВ «ПРОДЖО» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №21-11, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити товар.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: рахунок фактура №СФ-0000056від 26.06.2017 року, №СФ-0000057 від 29.05.2017 року, №СФ-0079 від 22.08.2017 року, №СФ-000182 від 28.08.2017 року; накладна №РН-000079 від 22.08.2017 року, РН-000082 від 26.08.2017 року; видаткова накладна №РН-0000056 від 26.05.2017 року, №РН-0000057 від 29.05.2017 року; Товарно-транспортна накладна №56 від 26.05.2017 року, №57 від 29.05.2017 року №РН-000079 від 22.08.2017 рокуРН-000082 ВІД 26.08.2017 РОКУ; податкова накладна від 29.05.2017 року №57, №79 від 22.08.2017 року, від 29.05.2017 року №57, №82 від 26.08.2017 року; акт прийому передачі виконаних робіт по ремонту тепловозу; платіжні доручення №363 від 20.09.2017 року, №362 від 18.09.2017 року, №345 від 21.07.2017 року, №346 від 24.07.2017 року, №338 від 12.07.207 року, №339 від 14.07.2017 року, №343 від 19.07.2017 року, №339 від 14.07.2017 року.

26.05.2017 року між ТОВ «ПРОДО-ЗБУД» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №б/н, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити переданий товар.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: видаткова накладна №РН-00002043 від 30.06.2017 року; Товарно-транспортна накладна №43 від 30.06.2017 року; податкова накладна від 30.06.2017 року №43; акт прийому передачі виконаних робіт по ремонту тепловозу.

24.11.2017 року між ТОВ «САЛМОН» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №1, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити переданий товар.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: рахунок фактура №23 від 27.11.2017 року; накладна №23 від 28.11.2017 року; Товарно-транспортна накладна №23 від 28.11.2017 року; акт прийому передачі виконаних робіт по ремонту тепловозу; платіжне доручення №416 від 15.12.2017 року.

25.09.2017 року між ТОВ «САЛМОН» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №1, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити переданий товар.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: рахунок фактура 84 від 25.09.2017 року; накладна №84 від 27.09.2017 року; Товарно-транспортна накладна №84 від 27.09.2017 року; податкова накладна №4 від 27.09.2017 року; акт прийому передачі виконаних робіт по ремонту тепловозу; платіжне доручення №378 від 13.10.2017 року.

20.10.2017 року між ТОВ «БЕНДС»» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №1, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити переданий товар.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: рахунок фактура №25 від 26.10.2017 року; накладна №25 від 26.10.2017 року; Товарно-транспортна накладна №25 від 27.10.2017 року; податкова накладна №6 від 27.10.2017 року; акт прийому передачі виконаних робіт по ремонту тепловозу.

26.01.2018 року між ТОВ «САЙЛС ГРУП»» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №1, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити переданий товар.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: рахунок фактура №143 від 30.01.2018 року; накладна №143 від 30.01.2018 року; Товарно-транспортна накладна №143 від 30.01.2018 року; податкова накладна №143 від 31.01.2018 року; акт прийому передачі виконаних робіт по ремонту тепловозу; платіжне доручення №442 від 20.02.2018 року.

20.02.2018 року між ТОВ «МАЙЛЕН» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №1, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити переданий товар.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: рахунок фактура №24 від 21.02.2018 року, №25 від 25.02.2018 року; накладна №24 від 22.02.2018 року, №25 від 26.02.2018 року; Товарно-транспортна накладна №24 від 22.02.2018 року, №25 від 26.02.2018 року; податкова накладна №24 від 22.02.2018 року, №27 від 26.02.2018 року; акт прийому передачі виконаних робіт по ремонту тепловозу; платіжне доручення №461 від 19.03.2018 року.

15.03.2018 року між ПП «ПІВДЕНЬ СЕРВІС ПЛЮС» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №б/н, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити переданий товар.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: рахунок фактура №63 від 16.03.2018 року; накладна №63 від 17.03.2018 року; Товарно-транспортна накладна №63 від 17.03.2018 року; податкова накладна №63 від 17.03.2018 року; акт прийому передачі виконаних робіт по ремонту тепловозу; платіжне доручення №467 від 17.04.2018 року.

15.03.2018 року між ПП «ПІВДЕНЬ СЕРВІС ПЛЮС» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №18-04, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити переданий товар.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: рахунок фактура №7 від 23.04.2018 року; накладна №7 від 24.04.2018 року; Товарно-транспортна накладна №7 від 24.04.2018 року; податкова накладна №7 від 24.04.2018 року; акт прийому передачі виконаних робіт по ремонту тепловозу; платіжне доручення №479 від 11.05.2018 року.

15.03.2018 року між ТОВ «ПРОДО МАРКЕТ» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №18-04, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити переданий товар.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: рахунок фактура №5 від 14.05.2018 року; накладна №5 від 14.05.2018 року; Товарно-транспортна накладна №5 від 14.05.2018 року; податкова накладна №3 від 14.05.2018 року; акт прийому передачі виконаних робіт по ремонту тепловозу; платіжне доручення №501 від 15.06.2018 року.

18.07.2018 року між ПП «ІНКОРН-ТОРГ» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №18-07, за умовами якого постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити переданий товар.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: рахунок фактура №45 від 20.07.2018 року, №48 від 24.07.2018 року; накладна №45 від 20.07.2018 року, №48 від 24.07.2018 року; Товарно-транспортна накладна №45 від 20.07.2018 року, №48 від 24.07.2018 року; податкова накладна №2 від 20.07.2018 року, №4 від 24.07.2018 року; акт прийому передачі виконаних робіт по ремонту тепловозу; платіжне доручення №501 від 15.06.2018 року, №528 від 08.08.2018 року, №527 від 01.08.2018 року.

28.02.2017 року між ТОВ «ЛІГАТУР ГРУПП» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №18-04, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити переданий товар.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: рахунок фактура №187 від 28.02.2017 року; накладна №187 від 28.02.2017 року; Товарно-транспортна накладна №187 від 28.02.2017 року; податкова накладна №187 від 28.02.2017 року; акт прийому передачі виконаних робіт по ремонту тепловозу; платіжне доручення №306 від 12.04.2017 року, №305 від 31.03.2017 року, №304 від 29.03.2017 року, №303 від 28.03.2017 року, №302 від 24.03.2017 року.

20.01.2017 року між ПП «ДЕ-КОРТ» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №1, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити переданий товар.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: рахунок фактура №СФ-0000003 від 20.01.2017 року; видаткова накладна №РН-0000003 від 20.01.2017 року; Товарно-транспортна накладна №3 від 20.01.2017 року; податкова накладна №3 від 20.01.2017 року; акт прийому передачі виконаних робіт по ремонту тепловозу; платіжне доручення №293 від 14.03.2017 року, №284 від 23.02.2017 року, №281 від 20.02.2017 року, №282 від 21.02.2017 року.

01.12.2016 року між ПП «БІБОР» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №1, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити переданий товар.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: рахунок фактура №СФ-000083 від 23.12.2016 року; видаткова накладна №РН-000083 від 23.12.2016 року; Товарно-транспортна накладна №00024 від 23.12.2016 року; податкова накладна №83 від 23.12.2016 року; акт прийому передачі виконаних робіт по ремонту тепловозу; платіжне доручення №258 від 12.01.2017 року, №263 від 23.01.2017 року, №262 від 19.01.2017 року, №261 від 18.01.2017 року, №259 від 17.01.2017 року.

25.10.2016 року між ПП «РЕЙТЕРС» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №17, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити переданий товар.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: рахунок фактура №СФ-0000012 від 30.11.2016 року; видаткова накладна №РН-0000012 від 30.11.2016 року; Товарно-транспортна накладна №00012 від 30.11.2016 року; податкова накладна №27 від 30.01.2016 року; акт прийому передачі виконаних робіт по ремонту тепловозу; платіжне доручення №252 від 03.01.2017 року, №255 від 11.01.2017 року, №254 від 06.01.2017 року, №246 від 16.12.2016 року, №248 від 26.12.2016 року, №247 від 21.12.2016 року, №251 від 28.12.2016 року.

27.10.2016року між ПП «ЕНТЕР-СЕЛ» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу №17, за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та сплатити переданий товар.

На підтвердження виконання умов договору надані наступні документи: рахунок фактура №СФ-000190 від 28.10.2016 року; видаткова накладна №РН-000190 від 28.10.2016 року; Товарно-транспортна накладна №00019 від 28.10.2016 року; податкова накладна №190 від 28.10.2016 року; акт прийому передачі виконаних робіт по ремонту тепловозу; платіжне доручення №244 від 09.12.2016 року, №241 від 07.12.2016 року, №240 від 05.12.2016 року, №234 від 01.12.2016 року, №231 від 21.11.2016 року, №232 від 23.11.2016 року, №233 від 25.11.2016 року.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Таким чином, відповідач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 15.1. Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків.

Таким чином, на позивача у справі покладений обов`язок щодо складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків і зборів в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 14.1.36. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп.14.1.185 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Так, підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції, чинні на момент виникнення спірних правовідносин) визначає витрати як суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За правилами пунктів 138.4 та 138.5 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім не розподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг; інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктом 138.6 статті 138 Податкового кодексу України собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Наведені правові норми вказують, що визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку, та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

За визначенням статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частина друга статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначає, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Водночас, формальна наявність у покупця первинних документів, необхідних для віднесення певних сум до складу витрат відповідного періоду не є безумовною підставою формування витрат, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій та придбання товарів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку.

Так, досліджуючи питання пов`язаності придбаних позивачем товарів (робіт, послуг) з його господарською діяльністю та реальність господарських операцій, суд зазначає про наступне.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов`язану з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямовану на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Суд встановив, що первинні документи, складені у межах спірних правовідносин, відповідають вимогам частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Крім того, згідно з пунктом 199.1 статті 199 Податкового кодексу України у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, до сум податку, які платник має право віднести до податкового кредиту, включається та частка сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях.

Частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях визначається у відсотках як відношення обсягів з постачання оподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за попередній календарний рік до сукупних обсягів постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за цей же попередній календарний рік. Визначена у процентах величина застосовується протягом поточного календарного року (пункт 199.2 зазначеної статті).

Не включаються до складу витрат суми податку на прибуток, а також податків, встановлених пунктом 153.3 статті 153 та статтею 160 цього Кодексу; податку на додану вартість, включеного до ціни товару (роботи, послуги), що придбаваються платником податку для виробничого або невиробничого використання, податків на доходи фізичних осіб, які відраховуються із сум виплат таких доходів згідно з розділом IV цього Кодексу.

Для платників податку, які не зареєстровані як платники податку на додану вартість, до складу витрат входять суми податків на додану вартість, сплачених у складі ціни придбання товарів, робіт, послуг, вартість яких належить до витрат такого платника податку.

У разі якщо платник податку, зареєстрований як платник податку на додану вартість, одночасно проводить операції з продажу товарів (виконання робіт, надання послуг), що оподатковуються податком на додану вартість та звільнені від оподаткування або не є об`єктом оподаткування таким податком, податок на додану вартість, сплачений у складі витрат на придбання товарів, робіт, послуг, які входять до складу витрат, та основних засобів і нематеріальних активів, що підлягають амортизації, включається відповідно до витрат або вартість відповідного об`єкта основних засобів чи нематеріального активу збільшується на суму, що не включена до податкового кредиту такого платника податку згідно з розділом V цього Кодексу (підпункт 139.1.6 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України).

При цьому, посилання в акті перевірки на ймовірні порушення податкового законодавства, допущені контрагентами позивача не впливають на дійсність первинних документів, складених у межах спірних правовідносин, та не позбавляють їх правового значення.

Співставлення змісту первинних документів та доказів підтвердження фактичного здійснення господарських операцій (актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг), податкові та видаткові накладні, банківські виписки, платіжні доручення) вказує, що позивач здійснював витрати на придбання у своїх контрагентів - постачальників товарів (робіт, послуг), які придбались для провадження власної господарської діяльності; спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем до суду не надано.

Водночас, не підтверджуються будь-яким доказами висновки акта перевірки про те, що контрагенти позивача не мали можливості надавати зазначені вище послуги у зв`язку з відсутністю товарно-матеріальних цінностей/послуг, та оформлення окремих первинних документів з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування сум податкового кредиту, наслідком чого є отримання по ланцюгу постачання від контрагентів-постачальників до підприємства та подальшому до контрагентів-покупців необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з податку на додану вартість.

Суд також звертає увагу, що право позивача на відображення спірних господарських операцій у податковому обліку не ставиться в залежність від ймовірних порушень постачальниками по ланцюгу постачання.

Норми податкового законодавства не визначають місцезнаходження платника податку (контрагента) та його звітування до контролюючих органів як критерій правового статусу платника податків (позивача) щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту та віднесення до витрат податкового періоду.

А податкова інформація стосовно контрагентів, наявна в ІС "Податковий блок" ДФС, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом відсутності реального характеру здійснених господарських операцій. Зазначені обставини не можуть вважатись законними підставами для подальшого винесення податкових повідомлень - рішень про притягнення платника податків до фінансової відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 березня 2019 року у справі № 808/3412/16.

Матеріалами справи підтверджено, що 04.04.2009 року між ТОВ «Фаско» («Продавець») та ПП ОСОБА_2 («Покупець») укладено договір №01/04-09, згідно із яким продавець продає, а покупець купує тепловоз серії ТГМ-4А №2043 1986 р.в., поставка тепловозу здійснюється на станції Машчермет Донецької з/д. Сума по даному договору (з ПДВ) складає 815000,00 грн., з урахуванням ПДВ - 135833,33 грн.

Реальність та фактичне здійснення господарської операції підтверджено: актом прийому-передачі тепловозу серії ИГМ-4А №2043.

Відповідно договору купівлі-продажу від 25.04.2007 року ТОВ «Лодис» («Продавець») зобов`язується поставити, а ОСОБА_1 («Покупець») зобов`язується прийняти та оплатити тепловоз серії ТГМ6А №01191 після капітального ремонту, що підтверджується ТГМ6А.

Згідно договору оренди тепловозу №1/180618 від 18.06.2018 року ТОВ «ППЗТ» «Орендодавець» зобов`язується надати ФОП Кайданович «Орендар» за плату в строкове платне користування тепловоз серії ТГМ-4 №2577, а орендар в свою чергу зобов`язується прийняти в строкове платне користування тепловоз серії ТГМ-4 та сплачувати суму орендної плати за наданий в користування тепловоз, що підтверджується актом прийому-передачі.

Відповідно договору №02/01/19 від 02.01.2019 року ТОВ «Виробниче об`єднання «Шахтострой» «Орендодавець», передає у тимчасове платне користування ФОП ОСОБА_1 «Орендар» тепловоз ТГМ-4 №2577 для виконання маневрових робіт, робіт по подачі та прибиранню порожніх та завантажених полувагонів на під`їзних шляхах орендодавця ст. Кондратівка.

Згідно договору оренди тепловозу №17/10-1 від 17.10.2016 року ПП Кайданович Н. В. «Орендодавець» передає, з іншої сторони ТОВ «ТК Донспецсервіс» «Орендар» приймає в термінове платне користування тепловоз б/у у не робочому стані.

12.06.2018 року між ФОП ОСОБА_4 Н.В. «Замовник» та ПАТ «Українська залізниця «Виконавець» укладено договір, відповідно якого виконавець зобов`язується за завданням замовника виконати послуги з ремонту та повірки (технічного огляду) швидкостеміру 3СЛ-2М №90577 та ЕП 150 №6192, АЛСН замовника.

Тільки встановлення судом факту узгодженості дій платника з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагента може слугувати підставою для висновку про неправомірне формування ним податкового обліку.

Як свідчать матеріали справи сукупність наданих позивачем первинних документів бухгалтерського обліку: договори, накладні, податкові накладні, платіжні доручення, рахунки-фактури, акти прийому-передачі, - свідчать про реальність господарських операцій позивача за договорами, укладеними з його контрагентами, та про використання придбаних товарів у власній господарській діяльності.

Докази на підтвердження реальності здійснення господарських операцій та права позивача на формування податкового кредиту за господарськими відносинами з ТОВ «ЗАВЕР ГРУПП» у грудні 2017 року, з ТОВ «ТОРГ БЮРО» та ТОВ «КАЛІСТОС» у серпні 2018 року наявні у судовому рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 16.04.2019 року №200/932/19-а, яке набрало законної сили 23.07.2019 року.

Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні лише відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

В даному випадку між позивачем та його контрагентами укладені договори купівлі-продажу товару.

Крім того, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку.

Відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке виразилось у порушенні порядку утримання та перерахування податку на доходи фізичних осіб і подання відомостей про виплачені доходи в частині неперерахування до бюджету сум податку на доходи з фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів підтверджується постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.08.2019 року по справі №243/5871/19.

Щодо зазначеної в акті перевірки інформації про наявність відкритих кримінальних проваджень, суд зазначає, що сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Окрім того, під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду України від 05 березня 2012 року у справі №21-421а11 та від 22 вересня 2015 року у справі №810/5645/14 та в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі №826/6280/13-а, адміністративне провадження №К/9901/2848/18, від 06 березня 2018 року у справі №2а-9375/11/1370 (адміністративне провадження №К/9901/5919/18) та від 13 березня 2018 року у справі №826/13582/13-а (адміністративне провадження №К/9901/19905/18).

Відтак, доводи, викладені в акті перевірки спростовуються належними та допустимими доказами, що наявні в матеріалах справи, а обставини, на які посилається представник відповідача, не можуть бути достатніми доказами «безтоварності»/неможливості фактичного здійснення господарських взаємовідносин між позивачем та контрагентами.

Отже, спірні податкові повідомлення-рішення від 14.06.2019 року №, №, прийняті відповідачем з порушенням норм матеріального права та не відповідають обставинам справи, а отже підлягають скасуванню.

Проте податкове повідомлення-рішення від 14.06.2019 року № на суму 913234,50 грн., в тому числі основний платіж - 608823,00 грн., штрафні санкції - 304411,50 грн. складається з порушень по взаємовідносинам з контрагентами позивача у розмірі 912735,00 грн. (основний платіж -608490,00 грн., штрафні санкції - 304245,00 грн.) та інших порушень у розмірі 499,50 грн. (основний платіж - 333,00 грн., штрафні санкції - 166,50 грн.).

При проведенні перевірки, на підставі наданих ФОП ОСОБА_1 документів, податковим органом встановлено отримання підприємцем у березні 2018 року від ТОВ "Магазин 111" грошових коштів за ТМЦ у загальній сумі 2000,00 грн. з ПДВ (1666,67 грн. без ПДВ), що підлягають оподаткуванню з ПДВ за основною ставкою.

Перевіркою встановлено, що у порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.7 статті 187 Податкового кодексу України, фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 не включені до податкового зобов`язання з ПДВ податкових декларацій з ПДВ за березень 2018 року податкові зобов`язання з ПДВ у сумі 333,00 грн., що виникли у зв`язку з постачанням ТМЦ та отриманням грошових коштів, що призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ за березень 2018 на загальну суму 333,00 грн.

У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне скасувати податкове повідомлення-рішення в сумі 912735,00 грн., в тому числі основний платіж - 608490,00 грн., штрафні санкції - 304245,00 грн.

Щодо правомірності прийняття Головним управлінням ДФС у Донецькій області податкового повідомлення-рішення від 14.06.2019 року № по податку на додану вартість на суму 166,50 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

При проведенні перевірки податкової декларації з ПДВ за березень 2018 року, розшифровок податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за березень 2018 року податковим органом було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 до податкового зобов`язання з ПДВ за березень 2018 року не включені податкові зобов`язання з ПДВ у сумі 333 грн., що виникли за рахунок здійснення операцій з постачання товарів / послуг неплатникам ПДВ та станом на 24.05.2019 (дата акту перевірки) відсутня в єдиному реєстрі податкових накладних реєстрація податкової накладної, складеної ФОП ОСОБА_5 В. у березні 2018 року .

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 у порушення пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України станом не зареєстровано (порушення строку реєстрації більше ніж на 366 календарних днів) податкову накладну у Єдиному реєстрі податкових накладних, виписані на адресу контрагентів - покупців - неплатників ПДВ, та включених до додатку 5 податкової декларації з ПДВ за березень 2018 року «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» на суму ПДВ 333,00 грн.

Щодо правомірності прийняття Головним управлінням ДФС у Донецькій області податкового повідомлення-рішення від 14.06.2019 року № по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 326,27 грн. та № по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 722,85 грн. суд зазначає наступне.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно підпункту 177.5.1 пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб розраховуються платником податку самостійно згідно з фактичними даними, зазначеними у Книзі обліку доходів і витрат, кожного календарного кварталу та сплачуються до бюджету до 20 числа місяця, наступного за кожним календарним кварталом (до 20 квітня, до 20 липня і до 20 жовтня). Авансовий платіж за четвертий календарний квартал не розраховується та не сплачується. Якщо результатом розрахунку авансового платежу за відповідний календарний квартал є від`ємне значення, то авансовий платіж за такий період не сплачується.

Позивачем в порушення пункту 57.1 статті 57, підпункту 177.5.1 пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України, несвоєчасно перераховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 8860,04 грн. за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року.

Стосовно правомірності прийняття Головним управлінням ДФС у Донецькій області податкового повідомлення-рішення від 14.06.2019 року № на суму 73365,09 грн., в тому числі основний платіж - 15964,80 грн., штрафні санкції - 54762,71 грн., пеня - 2637,58 грн. суд зазначає наступне.

В порушення підпунктів 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, підпункту „а" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 . станом на 31.12.2018 не сплачений (не перерахований) до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі 15964,80 грн.. у т.ч.:

за червень 2018 року у сумі 1168,68 грн.; за липень 2018 року у сумі 2680,56 грн.; за серпень 2018 року у сумі 2680,56 грн.; за вересень 2018 року у сумі 2680,56 грн.; за жовтень 2018 року у сумі 3350,70 грн.; за листопад 2018 року у сумі 3403,74 грн.

та несвоєчасно перерахований до бюджету військовий збір у сумі 59488,41 грн., у т.ч.:

за квітень 2016 року у сумі 823,02 грн., за травень 2016 року у сумі 645,00 грн., за червень 2016 року у сумі 1728,00 грн., за липень 2016 року у сумі 1728,00 грн., за серпень 2016 року у сумі 1728,00 грн., за вересень 2016 року у сумі 1728,00 грн., за жовтень 2016 року у сумі 1728,00 грн., за листопад 2016 року у сумі 2094,57 грн., за грудень 2016 року у сумі 1728,00 грн., за січень 2017 року у сумі 1728,00 грн., за лютий 2017 року у сумі 2304,00 грн., за березень 2017 року у сумі 1977,31 грн., за квітень 2017 року у сумі 2651,06 грн., за травень 2017 року у сумі 2304,00 грн., за червень 2017 року у сумі 2304,00 грн., за липень 2017 року у сумі 2371,29 грн., за серпень 2017 року у сумі 2408,86 грн., за вересень 2017 року у сумі 2387,67 грн., за жовтень 2017 року у сумі 2387,66 грн., за листопад 2017 року у сумі 2387,68 грн., за грудень 2017 року у сумі 2433,40 грн., за січень 2018 року у сумі 2809,96 грн., за лютий 2018 року у сумі 2809,96 грн., за березень 2017 року у сумі 3001,59 грн., за квітень 2018 року у сумі 3350,70 грн., за травень 2018 року у сумі 3350,70 грн., за червень 2018 року у сумі 2589,98 грн., що підтверджується розрахунком податкового зобов`язання та штрафних санкцій по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати ).

Відповідно до підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Підпунктом 168.1.4 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, в редакції що діяла до 31.12.2016 року визначено, якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня. що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Згідно підпункту 168.1.4 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, в редакції що діє з 01.01.2017 року якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Відповідно до підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Відповідно до підпункту „а" пункту 176.2. статті 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Щодо правомірності прийняття Головним управлінням ДФС у Донецькій області податкового повідомлення-рішення від 14.06.2019 року № на суму 2254,46 грн., в тому числі штрафні санкції - 2196,81 грн., пеня - 57,65 грн. суд зазначає наступне.

При перевірці повноти та своєчасності перерахування до бюджету військового збору податковим органом встановлено, що у порушення підпунктів 1.4, 1.6 пункту 16і підрозділу 10 розділу XX, підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168, підпункту „а" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно перерахований до бюджету військовий збір у сумі 2984,91 грн., у т.ч.:

за червень 2016 року у сумі 71,72 грн., за чипень 2016 року у сумі 144,00 грн., за серпень 2016 року у сумі 144,00 грн., за вересень 2016 року у сумі 144,00 грн., за жовтень 2016 року у сумі 144,00 грн., за листопад 2016 року у сумі 174,55 грн., за грудень 2016 року у сумі 75,06 грн., за січень 2017 року у сумі 144,00 грн., за лютий 2017 року у сумі 192,00 грн., за березень 2017 року у сумі 164,78 грн., за квітень 201Ч року у сумі 220,92 грн., за травень 2017 року у сумі 192,00 грн., за червень 2017 року у сумі 192,00 грн., за липень 2017 року у сумі 197,61 грн., за серпень 2017 року у сумі 195,74 грн., за вересень 2017 року у сумі 198,97 грн., за жовтень 2017 року у сумі 198,97 грн., за серпень 2018 року у сумі 140,21 грн., за вересень 2018- року у сумі 50,38 грн.

Відповідно до підпункту 1.4 пункту 16і підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Підпунктом 1.5 пункту 16і підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України передбачено, що відповідальним за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) військового збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 Податкового кодексу України, а саме: з доходів у вигляді заробітної плати є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку; з інших доходів є: податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні; платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов`язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) збору до бюджету.

Відповідно до підпункту 1.6 пункту 16і підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України платники військового збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 Податкового кодексу України.

Згідно підпункту „а" пункту 176.2. статті 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Стосовно правомірності прийняття Головним управлінням ДФС у Донецькій області податкового повідомлення-рішення від 14.06.2019 року № на суму 510,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3.2 розділу ІІІ Порядку заповнення та подання податковим агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 року за №111/26556 у графі 3а «Сума нарахованого доходу» відображається (за звітний квартал) дохід, який нарахований фізичній особі відповідно до ознаки доходу згідно з довідником ознак доходів, наведеним у датку до цього Порядку. У разі нарахування доходу його відображення у графі 3а є обов`язковим незалежного від того, виплачені такі доходи чи ні. Нарахований дохід відображається повністю, без вирахування податку на доходи фізичних осіб, суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків до Накопичувального фонду, у випадках, передбачених законом, обов`язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, суми податкової пільги за її наявності та військового збору (у період його справляння).

Згідно з пунктом 3.3 розділу ІІІ Порядку №4 у графі 3 «Сума виплаченого доходу» відображається сума фактичного виплаченого доходу платнику податку податковим агентом. Заробітна плата, що виплачується у встановлені терміни в наступному місяці, повинна бути відображена в податковому розрахунку за той період , у який входить попередній місяць, за який заробітну плату було нараховано.

Пунктом 3.4 розділу ІІІ Порядку №4 визначено, що у графі 4а «Сума нарахованого податку» відображається сума податку, нарахованого та утриманого з доходу, нарахованого платнику податку згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 3.5 розділу ІІІ Порядку №4 у графі 4 «Сума перерахованого податку» відображається фактична сума перерахованого податку до бюджету.

Перевіркою дотримання встановленого порядку заповнення податкового розрахунку, достовірності, повноти відображення в ньому відповідних відомостей встановлено, що у порушення пунктів 3.3, 3.5 розділу ІІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 року за №111/26556 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 при заповненні податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ за 1 квартал 2016 року, 2 квартал 2016 року, 3 квартал 2016 року, 4 квартал 201 року, 1 квартал 2017 року, 2 квартал 2017 року, 3 квартал 2017 року, 4 квартал 2017 року, 1 квартал 2018 року, 2 квартал 2018 рок, 3 квартал 2018 року, 4 квартал 2018 року у графів 3 «Сума виплаченого доходу», та у графі 4 «Сума перерахованого податку» вказано недостовірні відомості, а саме не вірно зазначені суми виплаченого доходу та перерахованого податку.

Крім того, представником позивача до суду надані додаткові пояснення в яких зазначено, що позивач має бути звільнений від відповідальності за несвоєчасне перерахування податку (перерахування не в повному обсязі) до бюджету, так як він є приватним підприємцем, що перебуває на обліку в органах доходів та зборів, що розташоване на території населеного пункту м. Слов`янськ Донецької області.

Суд критично ставиться до цього твердження, у зв`язку з тим, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску та сертифікат Торгово-промислової палати України.

Як вбачається з матеріалів справи у позивача відсутній сертифікат Торгово-промислової палати України, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідачем прийняті по іншим податкам, а не з єдиного внеску.

По правомірності прийняття Головним управлінням ДФС у Донецькій області вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.06.2019 року «Ф- на суму 325 006,91 грн. суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № 2464 (далі - Закон № 2464).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 даного Закону недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 4 частини 1 статті Закону № 2464 визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464 на платника єдиного внеску покладений обов`язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За приписами частини 8 статті 9 даного Закону платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

У відповідності до ч.12 ст. 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Згідно ч. 1 ст. 25 вказаного Закону рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Указом Президента України від 14.04.2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року №1669-VII, яким, крім іншого, внесені зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та доповнено його розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» п. 9-3 (у наступному пункт 9-4), який передбачає, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року №405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Законом України від 02.03.2015 №219-VIII «Про внесення змін до розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України». Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці, до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., № 2-3, ст. 11; 2014 р., № 44, ст. 2040) внесли такі зміни: пункт 9-3 в редакції Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII вважати пунктом 9-4.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24 грудня 2015 року були внесені зміни до Закону України від 02.09.2014 №1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", у відповідності до якого підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону №1669 виключено.

Таким чином, положення пп.8 п.4 ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції були реалізовані шляхом внесення відповідних змін до Закону України» Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а змін безпосередньо до Закону України». Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування щодо виключення (або викладення в новій редакції тощо) п.9-4 розділу VIII цього Закону внесено не було.

На теперішній час жодних рішень про виключення з чинної редакції закону "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"пункту 9-4 розділу VIII прийнято не було.

Факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону.

У зв`язку з вищевикладеним, вимога ГУ ДФС у Донецькій області від 07.06.2019 року «Ф- про сплату боргу (недоїмки) на суму 325 006,91 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем частково доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Донецькій області у розмірі 9 605,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 14 червня 2019 року по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 495885,46 грн. (у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 396708,37 грн., за штрафними санкціями - 99177,09 грн.).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 14 червня 2019 року по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 41323,02 грн. (у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 33058,41 грн., за штрафними санкціями - 8264,61 грн.).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 14 червня 2019 року по податку на додану вартість на суму 912 735,00 грн. (у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 608 490,00 грн., за штрафними санкціями - 304 245,00 грн.).

Визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 07.06.2019 року на суму 325 006,91 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суму судового збору 9 605,00 грн.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 15 жовтня 2019 року.

Повний текст рішення складено 25.10.2019 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Бабаш