Справа № 620/1190/19
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1190/19 Суддя (судді) першої інстанції: Житняк Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року (місце ухвалення: місто Чернігів, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 04 червня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов`язання провести перерахунок пенсії за віком з 01.01.2019 р. із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року перерахунку пенсії; зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за довідкою про заробітну плату видану ВАТ «Зарубіжстрой» від 23.10.2018 р. № 23 за період з 10.10.1985 р. по 01.08.1989 р., з урахуванням всіх сум заробітної плати в повному обсязі; зобов`язання зарахувати до страхового стажу період трудового стажу з 03.11.2011 р. по 23.11.2018 р. в повному обсязі; стягнення заборгованості пенсійних виплат за січень-травень 2019 року та виплати заборгованості, що буде накопичуватися з дня подання адміністративного позову до суду.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року позов задоволено частково.

Зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з 01.01.2019 р. із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2016, 2017 та 2018 роки.

Зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за довідкою про заробітну плату видану ВАТ «Зарубіжстрой» від 23.10.2018 р. № 23 за період з 10.10.1985 р. по 01.08.1989 р., з урахуванням всіх сум заробітної плати в повному обсязі.

Зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період трудового стажу з 03.11.2011 р. по 23.11.2018 р. в повному обсязі.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове, яким позовні вимоги в цій частині залишити без задоволення, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує наступним.

В частині зобов`язання здійснити перерахунок із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2016, 2017 та 2018 роки апелянт зауважує, що згідно з абзацом першим пункту 4-3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058, в редакції від 03.10.2017 р.) пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Апелянт зауважує, що законодавець ввів таке поняття як «переведення» та розмежував саме умови здійснення призначення та переведення, оскільки будь-хто може кожен рік подавати заяву щодо переведення з одного виду пенсії на інший, розцінюючи це, як перше звернення за призначенням пенсії та не враховуючи того, що пенсія вже була призначена, та при цьому наполягати на застосуванні такого показника середньої заробітної плати по Україні, який застосовується тільки при первісному призначенні пенсії. Тобто, пенсія призначається тільки 1 раз, потім у особи виникає право на переведення з одного виду пенсії на інший.

Таким чином, на думку апелянта, судом першої інстанції було проігноровано те, що умови призначення пенсії при першому зверненні та при здійсненні переведення з одного виду на інший (в тому разі, якщо пенсія вже призначалася) - різні.

Стосовно зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за довідкою про заробітну плату, видану ВАТ «Зарубіжстрой» за № 23 від 23.10.2018 р., за період з 10.10.1985 р. по 01.08.1989 р. з урахуванням всіх сум заробітної плати, апелянт зазначив, що згідно зі статтею 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачена страхові внески в сумі, не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

У відповідності до ст. 72 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788) при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за роботу за межами України враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом (статті 64-67), або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до статті 73 цього Закону.

Натомість, апелянт зауважує, що стаття 73 вказаного Закону визначає єдину категорію громадян України - переселенці з інших держав, які не працювали в Україні.

Відповідач вважає, що якщо особа працювала за кордоном в установах колишнього СРСР чи УСРС або за відрядженням цих установ, пенсія може обчислюватися із заробітної плати, виплаченої в радянських карбованцях при умові, що на них нараховувались страхові внески. Проте обчислення розміру пенсії зазначеній категорії осіб із заробітної плати з врахуванням частини заробітної плати, отриманої в іноземній валюті, чи із заробітної плати, виплаченої в інвалютних карбованцях Закону України «Про пенсійне забезпечення» не передбачено.

В частині зобов`язання зарахувати до страхового стажу позивача період трудового стажу з 03.11.2011 р. по 23.11.2018 р. в повному обсязі апелянт звернув увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що за спірний період з 03.11.2011 р. по 23.11.2018 р. в Реєстрі відображено нараховану заробітну плату відповідно до звітності поданої страхувальником ТОВ «ЕКО» ( код ЄДПОУ 32104254) та страховий стаж пропорційно сплаченому єдиному соціальному внеску відповідно до пункту 3 статті 17 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 19.09.2019 р. за вх. № 34206, у якому позивач зазначає, що при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком для перерахунку застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії, тобто за 2016, 2017, 2018 роки. Вказані положення передбачені ст. 45 Закону № 1058.

В частині доводів апелянта про відсутність підстав при визначенні розміру пенсії враховувати всі суми заробітної плати згідно довідки ОАО «Зарубежстрой» № 23 від 23.10.2018 р. за період з10.10.1985 р. по 01.08.1989 р. позивач вважає, що такі доводи є помилковими, оскільки з отриманих позивачем сум роботодавець відраховував визначені чинним на той час законодавством внески.

Щодо доводів про пропорційність зарахування страхового стажу, сплаченого роботодавцем, єдиному соціальному внеску, позивач звертає увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що у заяві від 19.01.2019 року, останній просив відповідача провести спільно з органами доходів і зборів перевірку TOB «ЕКО» на достовірність відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру та зарахувати до страхового стажу не враховані 1 рік 7 місяців 6 днів страхового стажу за період роботи з 03.11.2011 року по 23.11.2018 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «ЕКО» () згідно чинного законодавства.

Натомість, відповідач у проведенні перевірки відмовив. Позивач наполягає на тому, що у спірний період працював та щомісяця отримував мінімальну заробітну плату.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває з 12.10.1993 р. на обліку у Чернігівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

11.01.2019 р. позивач звернувся до відповідача з проханням перевести його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та з урахуванням довідок про заробітну плату за 1984-1989 роки провести перерахунок пенсії, включивши до розрахунку заробітну плату за 1984 рік - січень, квітень, липень, вересень, жовтень, а за 1985 рік - квітень, травень. Також просив включити до загального стажу не враховані місяці невикористаної відпустки після закордонного відрядження (серпень, вересень 1989 року) та період з 21.11.2017 р. по 24.11.2018 р. До заяви додав довідку про заробітну плату за період роботи в ПАТ «Будівельна компанія «Домобудівник» від 20.12.2018 р. № 59/04 за період з 01.02.1984 р. по 30.09.1985 р. та довідку про заробітну плату, видану ВАТ «Зарубіжстрой» від 23.10.2018 р. № 23 за період з 10.10.1985 р. по 01.08.1989 р.

У відповіді, датованій 08.02.2019 р., Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України направило листа, в якому вказало, що для обчислення пенсії за довідкою про заробітну плату видану ВАТ «Зарубіжстрой» від 23.10.2018 р. № 23 врахована тільки частина заробітної плати, що вказана в радянських карбованцях, а заробітна плата в інвалютних карбованцях не врахована. Також повідомлено про недоцільність переведення з одного виду пенсії на інший.

Крім цього, 19.01.2019 р. позивач просив провести спільно з органами доходів і зборів перевірку у ТОВ «ЕКО» на достовірність відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб та зарахувати до страхового стажу не зараховані періоди. В перевірці ТОВ «ЕКО» на достовірність відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру, відповідач відмовив на тій підставі, що відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум, нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України за період до 01.01.2011 р. подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою платника. Натомість, виправлення даних за період після 01.01.2011 р. здійснюється страхувальником самостійно.

Надаючи правову оціцнку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно абз. 3 ч. 3 ст. 45 Закон у № 1058 якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Вказаною нормою спростовуються твердження апелянта про неможливість застосування при переведенні з одного виду пенсії на інший середньої заробітної плати (дохід), що застосовується при призначенні пенсії.

Статтею 72 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII передбачено, що при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за роботу за межами України враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом (статті 64-67), або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до статті 73 цього Закону, а за умови сплати в цей період внесків до Пенсійного фонду України - на загальних підставах.

Як вбачається з довідки ВАТ «Зарубіжстрой» від 23.10.2018 р. № 23, з усіх включених у довідку сум здійснено відрахування у соцстрах до 01.01.1991 р. за встановленими тарифами. Одноразові виплати і компенсації, на які не нараховані страхові внески, в довідку не включено.

Відтак, колегія суддів повністю підтримує позицію суду першої інстанції, що положення ст. 72 Закону № 1788 не передбачють заборони на зарахування доходів, які особа отримувала за межами України.

Факт нарахування позивачу інвалютних карбованців та сплата з них відповідних відрахувань відповідчем не заперечується.

Натомість, апелянт будує свою позицію на доводах про те, що інвалютні карбованції прирівнюються до іноземної валюти, з якої обчислення розміру пенсії не передбачене.

З даного приводу колегія суддів зауважує, що «інвалютний карбованець» є терміном, що визначає умовну грошову одиницю для конвертації іноземної валюти в радянські карбованці.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що відповідач не спростовує нарахування оціальних внесків із отриманих умовних одиниць, натомість доказів про те, що соціальні внески було сплачено у інвалютних карбованцях, а не у радянських, відповідач не надає.

Відтак доводи суду першої інстанції в цій частині є обгрунтованими.

Щодо доводів апелянта про пропорційність зарахування стажу відносно зарахування страхових внесків, колегія суддів приймає до уваги доводи суду першої інстанції про ненадання відповідачем в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України доказів переривання стажу позивача, що також спростовується відомостями трудової книжки.

При цьому, колегія суддів вважає, що добросовісність роботодавця за умови роботи позивача без переривання стажу не може мати впливу на пенсійне забезпечення особи.

Крім того, пунктом 3 ст. 17 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI, на який посилається апелянт у апеляційній скарзі, передбачено, що Пенсійний фонд та центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, здійснюють обмін інформацією з Державного реєстру та Централізованого банку даних з проблем інвалідності у порядку, встановленому Пенсійним фондом спільно із зазначеним центральним органом виконавчої влади.

Право пенсійного органу на пропорційне обчислення стажу позивача вказаною нормою не регулююється.

Відтак доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов
(Повний текст постанови складено 24.10.2019 р.)