Справа № 2а-21501/09/0570
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №2а-21501/09/0570

адміністративне провадження №К/9901/45654/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Желєзний І.В., Кравчук В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Новогродівського міського центру зайнятості на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017р. (судді - Блохін А.А., Гаврищук Т.Г., Сухарьок М.Г.) у справі за позовом Селидівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Новогродівського міського центру зайнятості до Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу Шахта «Росія» про стягнення недоїмки та пені,

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. У травні 2017 року Державне підприємство «Селидіввугілля» (далі також - ДП «Селидівугілля», відповідач) звернулося до адміністративного суду з заявою про відстрочення виконання судового рішення строком на три роки, ухваленого 22.12.2009 у справі №2а-21501/09/0570 за позовом Селидівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Новогродівського міського центру зайнятості до державного підприємства «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу Шахта «Росія» про стягнення недоїмки та пені, згідно з яким з нього стягнуто на користь Новогродівського міського центру зайнятості (далі також - позивач) 655409,36 грн.

2. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02.06.2017 у задоволенні заяви ДП "Селидіввугілля" про відстрочення виконання судового рішення від 22.12.2009 відмовлено.

3. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017 ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 02.06.2017 скасовано та постановлено нову, якою заяву ДП «Селидіввугілля» про відстрочення виконання судового рішення задоволено: відстрочено ДП «Селидіввугілля» виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 22.12.2009 у справі №2а-21501/09/0570 строком на три роки.

4. 18.07.2017 Новогродівський міський центр зайнятості звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просив ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017 скасувати, а ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 02.06.2017 залишити без змін.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.07.2017 відкрито касаційне провадження у справі.

6. 17.10.2017 від ДП «Селидвугілля» до суду надійшли заперечення на касаційну скаргу, в яких просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду України від 05.07.2017 без змін.

7. У зв`язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України справу передано на розгляд Верховному Суду.

8. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2019 справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючого судді Стародуба О.П., суддів Кравчука В.М., Желєзного І.В.

9. Ухвалою Верховного Суду від 30.09.2019р. справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 23.10.2019 року.

10. Оскільки учасники справи, належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 345 КАС України подальший розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Як встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням, ухваленим 22.12.2009 у справі №2а-21501/09/0570 за позовом Селидівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Новогродівського міського центру зайнятості до ДП «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу Шахта «Росія» про стягнення недоїмки та пені, стягнуто з відповідача на користь Новогродівського міського центру зайнятості 655409,36 грн., яке на даний час не виконане.

12. Судом першої інстанції встановлено, що ДП «Селидіввугілля» на підтвердження обставин, що ускладнюють виконання вказаного судового рішення надало наступні копії документів: балансу та звіту за 2016 рік; довідки про залишок грошових коштів на рахунках станом на 13.05.2017; витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 11.09.2015; витягу з Державного реєстр речових прав на нерухоме майно від 12.03.2015; постанов органів Державної виконавчої служби про арешт коштів відокремлених підрозділів; перспективної програми розвитку вугледобувного підприємства на 2015-2020 роки; наказу Міненерговугілля №237 від 11.03.2014, листа Торгово-промислової палати №1614/12.12-03 від 07.12.2015.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

13. ДП «Селидівугілля» свою заяву обґрунтовувало тим, що підприємство перебуває в скрутному фінансовому становищі внаслідок фінансової ситуації, що пов`язана з негативною динамікою виробничих показників, недодержанням бюджетного фінансування. Значне перевищення кредиторської заборгованості над дебіторською заборгованістю свідчить про залежність підприємства від кредиторів, поряд з цим має місце зростання собівартості товарної вугільної продукції, зменшення придатності основних засобів, отримані доходи не покривають проведених витрат, що в кінцевому результаті призвело до збиткової діяльності. Також причинами нестабільного фінансового становища підприємства є: дефіцит коштів на поточну діяльність, у зв`язку із чим відбулося значне зниження матеріальних витрат на забезпечення виробничого циклу; відсутність фінансування на підтримку в працездатному стані діючого очисного фронту; постійне зростання цін на товари, роботи, послуги, споживані в процесі виробництва; зобов`язання керівників вугледобувних підприємств здійснювати продаж вугілля безпосередньо генеруючим компаніям теплових електростанцій спільно з (через) ДП «Вугілля України» та не допускати продажу незбагаченого вугілля іншим покупцям; відсутність альтернативних ринків збуту вугілля; знаходження майна підприємства у податковій заставі, що виключає можливість вільної розпорядження належним підприємству майном; накладення виконавчою службою за виконавчими провадження арештів на грошові кошти підприємства. Підприємство докладає всіх зусиль для своєчасної сплати заборгованості.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником на підтвердження існування обставин, що ускладнюють виконання судового рішення не надано достатніх та належних доказів.

15. Суд апеляційної інстанції, задовольняючи заяву повністю, виходив з того, що з заяви про відстрочення виконання рішення суду видно, що ДП «Селидіввугілля» перебуває у тяжкому фінансовому становищі, що підтверджується документально, відтак необхідно відстрочити виконання судового рішення строком на три роки.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ НА НЕЇ

15. Новогродівський міський центр зайнятості у касаційній скарзі не погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції посилаючись на те, що задовольняючи заяву та відстрочуючи ДП «Селидіввугілля» виконання судового рішення, апеляційний суд не врахував його інтереси, оскільки несплата підприємством передбачених законодавством страхових внесків має наслідком виникнення дефіциту коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття і, як наслідок, недостатнє фінансування на виплати забезпечення та надання соціальних послуг.

16. У запереченнях на касаційну скаргу ДП «Селидіввугілля» посилалось на те, що на даний час перебуває у складному фінансовоум становищі, що ускладнює виконання постаноив Донецького окружного адміністративного суду від 22.09.2009 у справі №2а-21501/09/0570 про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків та пені у загальному розмірі 655409,36 грн. ДП «Селидіввугілля» визнано кредитором ДП «Селидіввугілля України» та його вимоги будуть погашатись в порядку черговості за наслідками отримання коштів від реалізації майна.

VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

18. Згідно з положенням частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

19. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

20. Крім того, стаття 2 та частина 4 статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

21. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

22. Згідно з положеннями частини 2 статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

23. Колегія суддів вважає, що висновок суду апеляційної інстанції відносно того, що у даному випадку перебування заявника у складному матеріальному становищі є підставою для відстрочення виконання судового рішення строком на три роки, є помилковим з огляду на наступне.

24. Як встановлено судом першої інстанції та видно із матеріалів справи, державне підприємство "Селидіввугілля" на підтвердження обставин, що ускладнюють виконання судового рішення надало копії документів, а саме: баланс та звіт за 2016 рік; довідки про залишок грошових коштів на рахунках станом на 13.05.2017; витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 11.09.2015 року; витяг з Державного реєстр речових прав на нерухоме майно від 12.03.2015 року; постанови органів державної виконавчої служби про арешт коштів відокремлених підрозділів; перспективну програму розвитку вугледобувного підприємства на 2015-2020 роки; наказ Міненерговугілля №237 від 11.03.2014, лист Торгово-промислової палати №1614/12.12-03 від 07.12.2015.

25. Відповідно до статті 263 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного судового рішення) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

26. Відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

27. При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

28. Колегія суддів зауважує, що наведені відповідачем обставини, пов`язані із його скрутним матеріальним становищем, не є тими «виключними» підставами, за наявності яких виконання судового рішення може бути відстроченим, натомість таким властивий триваючий характер, оскільки рішення суду не виконується ще з 2009 року. Так, збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі, на які посилається відповідач в обґрунтування поданої ним заяви, є результатом провадження господарської діяльності відповідачем як самостійним суб`єктом господарювання, не є обставинами, які ототожнюються з поняттям стихійне лихо або інші непереборні обставини, з якими законодавець пов`язує можливість відстрочення виконання судового рішення, а тому не можуть бути самостійними та достатніми підставами для такого.

29. Суд зауважує, що обставини, на які заявник посилається, як на підставу відстрочення виконання судового рішення, тривають значний проміжок часу (суб`єкт господарювання фактично постійно перебуває в такому стані) і пов`язані з господарською діяльністю підприємства, а тому не можуть вважатися виключними обставинами, оскільки буквальне тлумачення цього терміну вказує на тимчасовість таких обставин та їх винятковість (не характерність) для боржника.

30. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не надано суду фактичних даних про вжиття дієвих заходів щодо покращення своєї фінансово-господарської діяльності, погашення наявної у нього заборгованості. Надані ним документи не підтверджують наявності будь-яких об`єктивних обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, при цьому, дані, зазначені у таких, зокрема витязі з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 11.09.2015, витязі з Державного реєстр речових прав на нерухоме майно від 12.03.2015 року, станом на момент звернення до суду з заявою про відстрочення виконання рішення суду не були актуальними.

31. Разом із тим, Верховний Суд звертає увагу, що державне підприємство «Селидвугілля» звернулось до суду з заявою про відстрочення виконання судового рішення у справі №2а-21501/09/0570, яким стягнуто з нього на користь Новогородівського міського центру зайнятості суму недоїмки та нарахованої пені у розмірі 655409,36 грн, яке постановлено судом ще у 2009 році та станом на 2017 рік не виконано.

32. Суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідач зазначає про тяжкий фінансовий стан, перевищення кредиторської заборгованості над дебіторською, однак не врахував, що відповідач не повідомив суду, яким чином відстрочення виконання рішення суду сприятиме його виконанню після закінчення терміну відстрочення, а також яких заходів з моменту постановлення судового рішення та на даний час вживає підприємство для сплати цього боргу.

33. За таких обставин період невиконання рішення для позивача (стягувача) є надмірно тривалим, як "потерпілої сторони", що свідчить про недотримання справедливого балансу інтересів сторін у спорі. Відстрочення виконання рішення суду, в даному випадку, створює занадто та безпідставно привілейовані умови для відповідача (боржника). Відстрочення виконання рішення суду на три роки, яке до постановлення ухвали судом апеляційної інстанції не виконувалось майже вісім років, нівелює сутність інституту виконання судового рішення як завершальної стадії судового процесу і обов`язковості судового рішення взагалі.

34. Судом апеляційної інстанції не враховано, що і відповідач, і позивач знаходяться у рівних економічних умовах в одній державі, тому незадовільний фінансовий стан відповідача не може бути достатньою причиною для відстрочення виконання судового рішення.

35. Виконання судового рішення є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

36. Відповідно до частини першої статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

37. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що висновки суду апеляційної інстанції є помилковими, тоді як висновки суду першої інстанції є законними та обґрунтованими. Рішенням суду апеляційної інстанції скасоване рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, тому ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017 необхідно скасувати, а ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 02.06.2017 - залишити в силі.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Новогродівського міського центру зайнятості задовольнити.

2. Ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017 скасувати.

3. Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 02.06.2017 залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Стародуб

Судді: І.В. Желєзний

В.М. Кравчук