Справа № 560/2436/19
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2436/19
РІШЕННЯ

іменем України

28 жовтня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрація Державної кримінально-виконавчої служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України, в якому просив скасувати рішення Центральної комісії Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України №2.2/20-2019, оформлене протоколом від 04.06.2019 №20, про відмову у переведенні засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_2 із державної установи «Замкова виправна колонія №58» до державної установи «Чортківська установа виконання покарань №26» та зобов`язати Центральну комісію Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про переведення засудженого ОСОБА_2 із державної установи «Замкова виправна колонія №58» до державної установи «Чортківська установа виконання покарань №26».

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що його син ОСОБА_2 засуджений до довічного позбавлення волі та відбуває покарання у державній установі «Замкова виправна колонія №58». Вказав, що звернувся до відповідача з клопотанням про переведення ОСОБА_2 з державної установи «Замкова виправна колонія №58» до державної установи «Чортківська установа виконання покарань №26» на підставі статті 93 Кримінально-виконавчого кодексу України у зв`язку з значною віддаленістю м. Ізяслав Хмельницької області, де розташована державна установа «Замкова виправна колонія №58», до його місця проживання с. Юрківці Чемеровецького району Хмельницької області. Однак відповідач відмовив у задоволенні вказаного клопотання у зв`язку з відсутністю підстав, передбачених частиною 2 статті 93 Кримінально-виконавчого кодексу України. Вважає спірне рішення протиправним, оскільки значна відстань с. Юрківці Чемеровецького району Хмельницької області до місця відбування показання його сином в м. Ізяслав Хмельницької області є перешкодою у спілкуванні. Також зазначив, що суттєвою обставиною є його похилий вік та погіршення стану здоров`я, що затрудняє пересування на великі відстані. Просив позов задовольнити.

Ухвалою від 12.08.2019 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що переведення засудженого для подальшого відбування покарання з однієї виправної колонії до іншої допускається за виняткових обставин, які перешкоджають подальшому перебуванню засудженого в цій виправній колонії. Позивач не надав жодних доказів на підтвердження того, що існують виняткові обставини, які перешкоджають подальшому перебуванню ОСОБА_2 у державній установі «Замкова виправна колонія №58». Вказав, що станом на 01.06.2019 та 02.09.2019 в державній установі «Чортківська установа виконання покарань №26» були відсутні вільні місця в секторі максимального рівня безпеки для засуджених до довічного позбавлення волі (рівень безпеки, встановлений засудженому ОСОБА_2 ). Зазначив, що сам по собі факт віддаленості місця проживання батька до місця відбування покарання засудженим не є винятковою обставиною, що перешкоджає подальшому перебуванню ОСОБА_2 в державній установі «Замкова виправна колонія №58». Вважає спірне рішення правомірним, просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив таке.

Позивач - ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 засуджений вироком апеляційного суду Тернопільської області від 13.05.2004 до довічного позбавлення волі та відбуває покарання у державній установі «Замкова виправна колонія №58».

08.04.2019 позивач звернувся до Центральної комісії Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України з клопотанням про переведення засудженого ОСОБА_2 з державної установи «Замкова виправна колонія №58» до державної установи «Чортківська установа виконання покарань №26» у зв`язку з значною віддаленістю м. Ізяслав Хмельницької області від с. Юрківці Чемеровецького району Хмельницької області.

Рішенням №2.2/20-2019, оформленим протоколом від 04.06.2019 №20, Центральна комісія Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України відмовила у переведенні засудженого до довічно позбавлення волі ОСОБА_2 із державної установи «Замкова виправна колонія №58» до державної установи «Чортківська установа виконання покарань №26» у зв`язку з відсутністю підстав, передбачених частиною 2 статті 93 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Вважаючи спірне рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Пунктом 13-1 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.

Частиною 2 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи попереднього ув`язнення здійснюється в порядку, встановленому для пункту 13-1 частини 1 цієї статті.

За змістом частини 9 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини 1 статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 7 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Таким чином, цей спір щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у переведенні засудженого з однієї виправної колонії до іншої та зобов`язання відповідача розглянути клопотання позивача про переведення засудженого ОСОБА_2 з однієї виправної колонії до іншої підлягає розгляду адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 6 статті 57 Кримінально-виконавчого кодексу України допускається переведення засудженого для подальшого відбування покарання з одного виправного центру до іншого для розміщення засудженого за місцем проживання його близьких родичів за наявності поважних причин, що перешкоджають подальшому перебуванню засудженого в цьому виправному центрі. Переведення засудженого для подальшого відбування покарання з одного виправного центру до іншого здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, за поданням адміністрації виправного центру, погодженим з начальником відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, та спостережною комісією.

За змістом статті 93 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений до позбавлення волі відбуває весь строк покарання в одній виправній чи виховній колонії, як правило, у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до його місця проживання до засудження або місця постійного проживання родичів засудженого.

Переведення засудженого для дальшого відбування покарання з однієї виправної чи виховної колонії до іншої допускається за виняткових обставин, які перешкоджають дальшому перебуванню засудженого в цій виправній чи виховній колонії.

Порядок переведення засуджених визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Положення про визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, порядок направлення для відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, арешту й обмеження волі, та їх переведення, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 27.02.2017 №680/5 (далі по тексту - Положення №680/5).

Відповідно до пункту 4 розділу 2 Положення №680/5 до виправних колоній максимального рівня безпеки направляються чоловіки, зокрема, засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Пунктом 2 розділу 4 Положення №680/5 передбачено, що переведення засудженого для дальшого відбування покарання з однієї виправної чи виховної колонії до іншої з підстави "відповідно до місця постійного проживання близьких родичів та/або членів сім`ї засудженого" здійснюється на підставі клопотання засудженого або близького родича чи члена сім`ї засудженої особи.

Згідно з пунктом 17.1. Європейських пенітенціарних правил Рекомендація N R (2006) 2 Комітету Міністрів держав-учасниць, по можливості, ув`язнені повинні направлятися для відбуття покарання в пенітенціарні установи, розташовані поблизу від міста проживання або місць соціальної реабілітації. При розподілі варто враховувати вимоги, пов`язані із продовженням кримінального розслідування та забезпеченням безпеки, а також потребування створення відповідного режиму для всіх ув`язнених. По можливості, варто узгоджувати з ув`язненим первісно призначене для нього місце відбуття покарання та будь-які наступні переведення з однієї пенітенціарної установи до іншої.

Таким чином, переведення засудженого для подальшого відбування покарання до іншої виправної установи допускається за виняткових обставин, які перешкоджають дальшому перебуванню засудженого у державній установі «Замкова виправна колонія №58».

Перешкод в подальшому перебуванні засудженого у державній установі «Замкова виправна колонія №58» суд не встановив. Позивач також не надав жодних доказів на підтвердження існування таких обставини.

Разом з тим, позивач зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом НОМЕР_1 . Державна установа «Замкова виправна колонія №58» розташована в м. Ізяслав Хмельницької області. Тобто виправна установа розташована в межах однієї адміністративно-територіальної одиниці відповідно до місця проживання батька засудженого, що відповідає вимогам статті 93 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Також суд враховує, що відповідно до довідки державної установи «Чортківська установа виконання покарань №26» від 02.09.2019 станом на 01.06.2019 та 02.09.2019 в державній установі були відсутні вільні місця в секторі максимального рівня безпеки для засуджених до довічного позбавлення волі.

Враховуючи викладене, рішення Центральної комісії Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України №2.2/20-2019, оформлене протоколом від 04.06.2019 №20, про відмову у переведенні засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_2 із державної установи «Замкова виправна колонія №58» до державної установи «Чортківська установа виконання покарань №26» прийняте відповідачем з дотриманням вимог статті 537 Кримінального процесуального кодексу України та Положення №680/5. Тому спірне рішення є правомірним.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі судового розгляду відповідач довів правомірність спірного рішення. Тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовний вимог судовий збір відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача не стягується.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України про скасування рішення Центральної комісії Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України №2.2/20-2019, оформленого протоколом від 04.06.2019 №20, про відмову у переведенні засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_2 із державної установи «Замкова виправна колонія №58» до державної установи «Чортківська установа виконання покарань №26» та зобов`язання Центральної комісії Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про переведення засудженого ОСОБА_2 із державної установи «Замкова виправна колонія №58» до державної установи «Чортківська установа виконання покарань №26» відмовити.

Судовий збір з відповідача не стягується.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 )
Відповідач:Адміністрація Державної кримінально-виконавчої служби України (вул. Іллєнка, 81, Київ 50, 04050 , код ЄДРПОУ - 41693471)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук