Справа № 335/8164/19
Суддя: Макаров В. О.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/8164/19 2-а/335/188/2019
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Шутіної Г.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 роти 4 батальйону УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції Сизоненко Владислава Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Лихосенко Є.О., звернувся до суду з позовом до Інспектора 1 роти 4 батальйону УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції Сизоненко В.І., в якому просить визнати дії відповідача щодо складання постанови серії ЕАВ № 1341501 від 19.07.2019 року про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн. за порушення ч. 6 ст. 121 КУпАП незаконними, скасувати спірну постанову та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що 19.07.2019 року, відносно ОСОБА_1 , інспектором 1 роти 4 батальйону УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Сизоненко В.І. було винесено постанову серії ЕАВ № 1341501 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у виді штрафу в розмірі 170 грн.
У вказаній постанові зазначено, що 18.07.2019 року о 23 год. 57 хв., в м. Запоріжжі, по вулиці Перемонги, 52, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL VIVARO, державний номерний знак НОМЕР_1 , з неосвітленим номерним знаком, чим порушив п. 2.9. в) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП. Проте із зазначеною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки його дії не порушували прав інших осіб, не перешкоджали руху інших транспортних засобів, не створювали аварійної обстановки та не призвели до заподіяння шкоди.
Так, представник зазначає, що ОСОБА_1 , коли був зупинений працівником поліції за вчинення ним порушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, він повідомляв відповідачу, що при початку руху транспортного засобу та його руху освітлення номерного знаку працювало в нормальному режимі та що в даний час він буде прямувати до станції технічного обслуговування для ремонту вказаної поломки, виконуючи вимоги п. 31.5. Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4. цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити не можливо рухатись якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконання вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.
Таким чином, ОСОБА_1 не мав наміру порушувати Правила дорожнього руху України, але обставини склалися так, що він не знав про існування вказаної поломки. Отже, в його діях не має вини, ні форми умислу, ні в формі обережності, та його дії не утворювали складу адміністративного правопорушення.
Також, як зазначає представник позивача, в порушення порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбаченого Кодексом про адміністративне правопорушення України та Інструкцією, поліцейським не роз`яснені ОСОБА_1 права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП та КУ, не були заслухані його пояснення, не вирішено питання щодо задоволення чи відхилення заявлених ним клопотань про допит свідків, які були на місці зупинки транспортного засобу, та яких повинні були допитати інспектор поліції а також не досліджені докази по справі тощо.
Отже, всупереч вищевказаному, поліцейським одразу після зупинки транспортного засобу було складено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , чим грубо порушено процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Однак в порушення наведених норм законодавства, поліцейським не складено відповідного акту перевірки КТЗ, копію акту на місці зупинки транспортного засобу позивачу надано не було. Відсутність акту перевірки КТЗ на технічну несправність, який є основним законним доказом технічно несправності, на думку представника позивача виключає таку несправність.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.07.2019 року, позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Зобов`язано відповідача надати відзив на позовну заяву, і всі письмові та електронні докази, що підтверджують заперечення проти позову в строк 3 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.
Позивач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивач адвокат Лихосенко Є.О. надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач Інспектор 1 роти 4 батальйону УПП в Запорізькій області лейтенант поліції Сизоненко В.І. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав.
Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Статтею 222 КУпАП передбачено перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають органи Національної поліції, зокрема, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 6 ст. 121 КУпАП.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.
Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.07.2019 року, судом роз`яснено відповідачу - Інспектору його право подати відзив на позовну заяві і всі письмові та електронні докази, що підтверджують заперечення проти позову, однак відповідач зазначеним правом не скористався, у зв`язку з чим суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1341501 від 19.07.2019 року, яка знаходиться в матеріалах справи, інспектором 1 роти 4 батальйону УПП в Запорізькій області лейтенант поліції Сизоненко В.І., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. В тексті постанови зазначено обставини правопорушення, а саме, що 18.07.2019 року о 23 год. 57 хв., в м. Запоріжжі, по вулиці Перемоги, 52, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL VIVARO, державний номерний знак НОМЕР_1 з неосвітленим номерним знаком, чим порушив п. 2.9. в) Правил дорожнього руху України керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, перевернутим чи неосвітленим.
Згідно з ч. 6 ст. 121 КУпАП України, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим,- тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, не надано доказів і суду під час розгляду даної справи.
Такими доказами може бути відеозапис події, фотокартки, пояснення свідків, тощо. А само по собі описання адміністративного правопорушення в постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.
Разом з тим, оскаржувана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення.
Відповідач повідомлявся про судове засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надавав та не довів правомірність винесеної постанови відносно позивача, законність дії щодо складання постанови та наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.
Слід зазначити, що в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що наявні всі правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності із закриттям справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача.
Разом з тим, позовні вимоги про визнання незаконними дії інспектора щодо складання постанови про адміністративне правопорушення не підлягають до задоволення, оскільки при розгляді справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд обмежений повноваженнями, визначеними ч. 3 ст. 286 КАС України. А тому підстав для задоволення вказаних вище вимог, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 229, 241, 242, 243, 286 КАС України, суд,
ВИРІШИВ:
Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 роти 4 батальйону УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції Сизоненко Владислава Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 1341501 від 19.07.2019 року, винесену Інспектором 1 роти 4 батальйону УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Сизоненко Владиславом Ігоровичем, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя В.О. Макаров