Справа № 120/3419/19-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

28 жовтня 2019 р. Справа № 120/3419/19-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вінницької обласної державної адміністрації, Немирівської районної державної адміністрації, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області, Виконавчого комітету Ковалівської сільської ради про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

23.10.2019 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вінницької обласної державної адміністрації, Немирівської районної державної адміністрації, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області, виконавчого комітету Ковалівської сільської ради про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до частини першої та другої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником). Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Перевіривши матеріали позовної заяви суд вважає, що наявні підстави для її повернення з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 160 КАС України позовна заява подається позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення (ч. 7 ст. 160 КАС України).

Згідно з частиною 1 статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно з положеннями частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Особливості представництва в адміністративному судочинстві передбачено, серед іншого, частиною четвертою статті 59 КАС України, згідно з якою повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною другою статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року N 36, зі змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 27 травня 2017 року N 151 (далі - Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно з пунктом 14 Положення про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній, або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.

Зазначена норма узгоджується з імперативною вимогою частини четвертої статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", положеннями статей 55, 57 КАС України, статей 237, 240 ЦК України, що спрямовані на забезпечення інтересів особи, яка прийняла рішення брати участь у судовому процесі через представника, гарантування захисту її інтересів цим представником в межах наданих йому повноважень, що забезпечує справедливе і ефективне судочинство.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що ордер, на відміну від довіреності, не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, остання підписана особою, яка зазначена як представник позивача - адвокат Головенко Є.В.

На підтвердження своїх повноважень до позовної заяви додано ордер про надання правової допомоги ОСОБА_1 від 18 жовтня 2019 року серія ВН N 111620, в якому зазначено, що підставою його видачі є договір про надання правової допомоги від 18.10.2019 року.

Судом встановлено, що до позовної заяви не додано зазначеного в ордері договору про надання правової допомоги від 18.10.2019 року (його завіреної копії) або витягу з нього, засвідченого належним чином.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду (ухвала від 12 січня 2018 року у справі N К/800/28757/13) є неприйнятним поданий до суду від імені довірителя документ, який хоча і підписаний довірителем з наданою копією ордера, проте до якого не долучено копії витягу з договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій, засвідченого підписом сторін.

У матеріалах позовної заяви відсутній будь-який документ, який би підтверджував рішення ОСОБА_1 реалізувати своє право на подання позовної заяви не самостійно, а через представника - адвоката Головенка Є.В., та, відповідно, обсяг повноважень, наданий цьому представнику. Крім того, і на звороті долученого до позовної заяви ордеру відсутня відмітка про те, що адвокат діє без будь-яких обмежень правомочності щодо представництва інтересів самого позивача.

Питання підтвердження повноважень представника на право підписання позовної заяви від імені ОСОБА_1 виникає також у зв`язку із тим, що як слідує зі змісту позову, позивачем заявлено вимоги, які пов`язані із оскарженням дій, бездіяльності відповідачів, в тому числі і щодо розгляду колективного звернення мешканців села Ковалівка Немирівського району. Як свідчать позовні матеріали, таке звернення подавалося ОСОБА_1 та іншими особами в інтересах мешканців 360 дворів. Тому у цій ситуації якраз і підтвердження рішення ОСОБА_1 на право подання позовної заяви не особисто, а через представника набирає ще більшої ваги, адже не виключено, що прийняте у цій справі судове рішення за наслідками заявлених позовних вимог може мати вплив на права та інтереси інших осіб, від імені яких мало місце звернення ОСОБА_1 .

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13 березня 2018 року у справі N 914/2772/16; від 21 березня 2018 року у справі N 914/2771/16).

Як випливає із правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року N 811/1507/18, повноваження адвоката, зокрема і щодо підписання позовної заяви, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно обсягу наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Отже, виходячи із вищенаведеного слід зробити висновок, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема адвоката, передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Тобто, такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності таких повноважень на момент вчинення певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує своє право на звернення до суду.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи, що до позовної заяви не додано документів, які би підтверджували волевиявлення ОСОБА_1 на надання повноважень адвокату Головенку Є.В. щодо подання позовної заяви від її імені до суду та які могли би надати можливість суду перевірити обсяг наданих повноважень (договір про надання правової допомоги, витяг з такого договору щодо обсягу повноважень), суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню, як така, що підписана особою, яка не додала документів на підтвердження своїх повноважень.

При цьому суд враховує, що підстави для повернення позовної заяви, які визначені у п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України є ідентичними за змістом щодо підстав для повернення касаційної скарги згідно п. 1 ч. 5 ст. 332 КАС України. Принагідно суд зазначає, що аналогічна правова позиція щодо застосування п. 1 ч. 5 ст. 332 КАС України (не підтвердження повноважень представника на підписання скарги) викладена Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 26 липня 2018 року у справі N 809/258/18, від 05 грудня 2018 року у справі N 826/14291/18, від 16 серпня 2019 року у справі 420/2240/19, від 18 жовтня 2019 року у справі № 522/12868/19.

Як зазначає Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відповідно до частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Отже, повернення судом позовної заяви з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені в повному обсязі не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України). А тому така особа має право повторно звернутися до суду, підтвердивши обсяг повноважень щодо підписання позовної заяви відповідним договором про надання правової допомоги.

Керуючись ст.ст. 59, 160, 161, 169, 248, 256, 293, 294 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницької обласної державної адміністрації, Немирівської районної державної адміністрації, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області, Виконавчого комітету Ковалівської сільської ради про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович