Справа № 540/123/19
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/123/19
Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.,

суддів Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

за участі секретаря Скоріної Т.С.

представника апелянта Дімової Ж.О.;

представника позивача Кальницької М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Голопристанська центральна районна лікарня» на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Південного офісу Держаудитслужби до Комунального підприємства «Голопристанська центральна районна лікарня» про стягнення збитків в дохід місцевого бюджету, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У січні 2019 року Південний офіс Держаудитслужби звернувся до суду першої інстанції з позовом до Комунального підприємства «Голопристанська центральна районна лікарня» (далі КП «Голопристанська ЦРЛ») в якому просив стягнути в дохід місцевого бюджету збитки в сумі 141 653,00 грн.

Також позивач просив стягнути з відповідача сплачену суму судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог Південний офіс Держаудитслужби зазначив, що за результатами проведеної, ним, ревізії на об`єкті: "реконструкція недобудованої будівлі харчоблоку під господарсько-медичний блок" встановлена невідповідності між фактично виконаними ТОВ «Нікопольська-СТК» обсягами робіт та обсягами, внесеними до актів приймання будівельних робіт форми КБ-2в, що є порушенням вимог п.6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва».

Викладене порушення, на думку позивача, призвело до втрат (збитків) загального та спеціального фондів місцевого бюджету на суму 141 653,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року позов задоволено частково.

Суд стягнув з КП «Голопристанська ЦРЛ» в дохід місцевого бюджету збитки в сумі 141 653,00 грн.

Щодо стягнення судового збору з відповідача суд відмовив.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення збитків, суд першої інстанції вважав доведеним факт завищення підконтрольною установою - КП «Голопристанська ЦРЛ» вартості виконаних робіт з боку ТОВ «Нікопольська-СТК», що призвело до необґрунтованого витрачання бюджетних коштів. Понад те, як зазначив суд, це не оспорює підконтрольна установа.

За аналізом постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550, якою затверджено «Порядок проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами», суд дійшов висновку, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відмовляючи у стягненні судового збору суд першої інстанції керувався ч.2 ст. 139 КАС України, яка передбачає, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Короткий зміст апеляційної скарги та відзиву.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду, КП «Голопристанська ЦРЛ» подала апеляційну скаргу в якій, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права та неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У своїх доводах апелянт зазначає про те, що поза увагою суду залишилася та обставина, що КП «Голопристанська ЦРЛ» є бюджетною установою, яка утримується за рахунок коштів районного бюджету. Стягнення з рахунків комунального підприємства коштів, в порядку виконання судового рішення, призведе до недофінансування підприємства за певними видатками наприкінці бюджетного року та змусить звертатися до районної ради за виділенням додаткової суми коштів. Тобто, на думку апелянта, обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним.

Ефективним, на його думку, є спосіб стягнути шкоду з особи, винної у її заподіянні, в межах кримінального провадження, позаяк, ним, у кримінальному провадженні подано цивільний позов.

Південний офіс Держаудитслужби, скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, зазначає про необґрунтованість її доводів та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Так, позивач зазначає, що доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують та є аналогічними твердженням, що були зазначені в суді першої інстанції.

Представник апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримала доводи викладені в апеляції та просила її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечила та просила рішення суду залишити без змін.

Фактичні обставини справи.

КП «Голопристанська ЦРЛ» є бюджетною установою, що утримується за рахунок коштів районного бюджету та функціонує на підставі помісячного розпису та в межах коштів, виділених з районного бюджету на утримання підприємства.

Південним офісом Держаудитслужби проведена ревізія фінансово-господарської діяльності КП «Голопристанська ЦРЛ» за період з 01.05.2014 року по 31.12.2017 року та складений відповідний акт (далі Акт ревізії).

За результатами проведення перевірочного заходу було встановлено неналежне виконання умов договору №456, укладеного 26.11.2016 року між КП «Голопристанська ЦРЛ» (замовник) та ТОВ «Нікопольська-СТК» (підрядник) за об`єктом: «реконструкція недобудованої будівлі харчоблоку під господарсько-медичний блок.

Так, за результатами контрольних обмірів Південним офісом Держаудитслужби встановлена невідповідність між фактично виконаними обсягами та обсягами вказаними в актах виконаних робіт форми КБ-2в, що в порушення п. 6.4.4.1 ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 призвело до завищення вартості виконаних робіт та використаних матеріалів на загальну суму 141 653,00 грн.

19.03.2018 Управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області складена вимога про усунення порушень законодавства, де в пункті 9 зобов`язано усунути виявлені порушення в установленому законодавством порядку та надати інформацію про вжиті заходи до 15.04.2018 року.

КП «Голопристанська ЦРЛ» з метою виконання вимоги, звернулось до правоохоронних органів з заявою про порушення кримінальної справи та з позовом до Господарського суду Дніпропетровської області до з метою стягнення суми заборгованості у розмірі 141 653,00 грн.

27.03.2018 року, за заявою КП «Голопристанська ЦРЛ», відкрито кримінальне провадження за ознаками в діях ТОВ «Нікопольська-СТК» кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, а саме привласнення коштів під час проведення реконструкції недобудованої будівлі харчоблоку лікарні.

01.11.2018 року ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області позов КП «Голопристанська ЦРЛ» до ТОВ «Нікопольська-СТК» про стягнення коштів залишений без розгляду, за відповідною заявою позивача.

Оскільки вимога Південного офісу Держаудитслужби не була виконана, а саме: кошти до бюджету не були повернуті, суб`єкт владних повноважень звернувся до суду з наведеним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 року № 2939-XII (далі Закон № 2939-XII).

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону № 2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Частина 1 статті 4 Закону № 2939-XII передбачає, що інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до статті 10 Закону № 2939-XII органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Частиною 2 статті 15 Закону № 2939-XII передбачено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550 затверджено Порядок проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами (надалі - Порядок № 550).

Пунктом 2 Порядку № 550 визначено, що інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Відповідно до пункту 46 Порядку № 550, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об`єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об`єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний орган державного фінансового контролю з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.

Згідно з пунктом 50 Порядку № 550, за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення, у тому числі і звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що при виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначити їх розмір у встановленому законодавством порядку та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Досліджуючи аргументи апеляції про невірно обраний, суб`єктом владних повноважень, спосіб захисту, який може призвести до недофінансування лікарні за певними видатками наприкінці бюджетного року та змусить звертатися до районної ради за виділенням додаткової суми коштів, колегія суддів дійшла до такого.

Як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, відкриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення щодо привласнення посадовими особами ТОВ «Нікопольська-СТК» грошових коштів, під час проведення реконструкції недобудованої будівлі харчоблоку лікарні, та подання в його межах цивільного позову, ніяким чином не звільняє КП «Голопристанська ЦРЛ» від відповідальності.

Отже, КП «Голопристанська ЦРЛ» як замовник ремонтних робіт, повинно нести відповідальність за їх відповідність проектно-кошторисній документації та зобов`язано контролювати об`єми робіт.

Є такими, що не заслуговують на довіру доводи апелянта про обов`язок суду першої інстанції залучити до участі у справі ТОВ «Нікопольська-СТК», адже прийняте судове рішення вплине на його обсяг прав та обов`язків.

Колегія суддів зауважує, що предметом розгляду даної справи не є «збитки» в розумінні господарсько-правового спору, оскільки у даному випадку орган контролю звертається до суду в інтересах держави, адже підконтрольною установою не забезпечено виконання вимоги щодо усунення порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Покликаючись на ст. 61 Конституції України, а також на рішення Конституційного Суду України від 30.05.2001 р., апелянт стверджує, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Водночас, на його думку, суд першої інстанції не наводить норм законодавства та підстав, за яких він дійшов висновку про можливість покладення юридичної (матеріальної) відповідальності на іншу юридичну особу ніж та, діями якої завдано збитків.

Суд апеляційної інстанції не поділяє такий аргумент та зазначає, що в судовому рішенні відображені правові норми, які встановлюють обов`язок підконтрольної установи відшкодувати збитки, у випадку допущення, останньою, вимог законодавства з питань збереження та використання активами.

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є всі підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, на підставі ст. 316 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Голопристанська центральна районна лікарня» залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Південного офісу Держаудитслужби до Комунального підприємства «Голопристанська центральна районна лікарня» про стягнення збитків в дохід місцевого бюджету залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 28.10.2019 року.