Справа № 640/12978/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України, про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 18 червня 2019 року за № 1858/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2019 року закрито провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням та вважаючи, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, позивач звернулась до суду з даною апеляційною скаргою та просить суд скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2019 у даній справі, а справу направити до суду першої інстанції для продовждення розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за правилами адміністративного судочинства розглядаються справи про скасування рішень (актів), у тому числі й тих, що надають особі певне право. Позивач акцентує увагу суду, що відповідачем у цій справі є суб`єкт владних повноважень, що видав правовий акт індивідуальної дії, а позивачем є особа яка вважає, цей акт було прийнято з порушенням встановленої законодавством процедури, внаслідок чого порушено законні права та інтереси останньої.

Позивач наголошує на тому, що предметом даного спору є виключно оскарження рішення суб`єкта владних повноважень та спірні правовідносини виникли між позивачем та відповідачем саме з приводу реалізації останнім владних управлінських функцій, та не стосуються вирішення питання щодо набуття, реалізації, набуття або припинення майнових прав позивача та/або третіх осіб на нерухоме майно.

За наведених обставин, позивач вважає, що даний спір є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Учасники судового процесу, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги явку уповноважених представників до суду не забезпечили та про причини їх неявки суду не повідомили.

За наведених обставин та керуючись приписами п. 2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України колегія суддів визнала за можливе здійснити розгляд даної справи у порядку письмового провадження.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається зі змісту позовної заяви предметом даного спору є Наказ від 18 червня 2019 року за № 1858/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» яким було скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 березня 2019 року № 46097326, прийняте державним реєстратором комунального підприємства «Результат» Синявським Володимиром Володимировичем, на підставі якого відкрито розділ Державного реєстру прав № 000 на квартиру, внесено запис на право власності № 30826021 ОСОБА_2 на квартиру; а також скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 квітня 2019 року № 46313900, від 08 квітня 2019 року № 46363307, № 46363515, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васильєвою Наталією Іванівною, на підставі яких припинено право власності ОСОБА_2 на квартиру відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування квартири від 04 квітня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 862, а також до Державного реєстру прав внесено записи про іпотеку та обтяження №№ 31078305, 31078082 щодо квартири на підставі нотаріально посвідченого договору іпотеки від 08 квітня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстровані в реєстрі за № 910.

Закриваючи провадження у даній справі суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги в цій справі є похідними при вирішенні судом питання щодо правомірності набуття фізичними особами права власності на спірне майно і можуть впливати на майнові права та інтереси цих осіб. З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, цей спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Вирішуючи питання щодо правомірності відповідних висновків суду першої інстанції з урахуванням доводів апеляційної скарги та встановлених обставин справи, колегія суддів зазначає про таке.

Статтею 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад, оскільки участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Разом з тим, сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Тобто, для наявності такого спору є обов`язковим наявність зв`язку між здійсненням органом влади покладених на нього владних управлінських функцій та порушення прав, свобод чи інтересів фізичної або юридичної особи внаслідок такої реалізації своїх функцій владним органом.

Звернення особи з позовом до суду на захист іншого крім публічного права, свободи чи інтересу, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена Великою палатою Верховного Суду у постановах від 14.03.2018 у справі № 396/2550/17, від 21.03.2018 у справі № 302/1792/17-а, від 17.04.2018 у справі № 815/6956/15.

У свою чергу, колегією суддів встановлено, що у даному випадку відповідач є суб`єктом владних повноважень, а спір виник виключно у зв`язку з реалізацією останнім своїх владних управнінських функцій.

Зокрема, як вбачається зі змісту позовної заяви та апеляційної скарги вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 18 червня 2019 року № 1858/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» обгрунтовані тим, що останнім не було дотримано встановленої процедури та порядку розгляду скарг, визначених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 та Положенням про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016р. №37/5, а саме: не виконано обов`язку щодо: перевірки дотримання скаржником строків подання відповідної скарги, не повідомлено позивачу, повідомлення позивача, як заінтересованої особи, про час і місце розгляду скарги, що позбавило останню права бути присутньою під час розгляду скарги на дії державних реєстраторів та надати свої пояснення, також, позивачу не було направлено копію скарги та доданих до неї докіументів, як і надіслання висновку Комісії, на підставі якого було прийнято оскаржуваний наказ.

Крім того, судом також встановлено, що з огляду на правову природу спірних правовідносин, між сторонами у справі не існує спору про право цивільне та спірні правовідносини не мають жодного відношення до майнових прав третіх осіб.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що спірні правовідносини у справі не пов`язані з необхідністю захисту права на об`єкт нерухомого майна, тобто права цивільного, а тому позов у справі підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Отже, враховуючи те, що у справі, яка розглядається, відсутній спір про право цивільне, колегія суддів дійшла висновку, що спір є публічно-правовим, оскільки виник між фізичною особою та суб`єктом владних повноважень щодо оскарження дій та рішень останнього.

Таким чином, судова колегія вважає обґрунтованими доводи апелянта, що даний спір повинен вирішуватись адміністративним судом за правилами КАС України. Натомість, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що у даному випадку між сторонами наявний приватноправовий спір, предметом якого є правовідносини похідні від невирішеного спору про майнові права між позивачем та третьої особою.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що приймаючи рішення про закриття провадження суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та дійшов помилкового висновку, що даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Положеннями ст. 242 КАС України передбачено, шо рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи викладені обставини та докази у їх сукупності, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 320 КАС України - підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, з урахуванням викладеного колегія суддів вважає за необхідне ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2019 року про закриття провадження скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 308, 311- 313, 320-322, 325, 328 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2019 року про закриття провадження в адміністративній справі - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович