Справа № 522/6437/16-а
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/6437/16-а

Категорія: 112030000 Головуючий в 1 інстанції: Шкамерда К.С.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 17.07.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 липня 2019 року (про відмову у задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси (у теперішній час Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

30 травня 2019 року Центральне об`єднане Управління Пенсійного фонду (далі ЦОУПФ) України в м. Одесі звернулося до суду з заявою про відстрочення виконання постанови Приморського районного суду міста Одеси від 16 травня 2016 року у справі №522/6437/16-а до моменту здійснення виплати ОСОБА_1 суми, що підлягає виплаті ЦОУПФ України в м. Одесі на виконання рішення суду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 липня 2019 року у задоволенні заяви ЦОУПФ України в м. Одесі про відстрочення виконання рішення суду по справі №522/6437/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФ України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

В апеляційній скарзі ЦОУПФ України в м. Одесі ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт зазначає, що на даний час ЦОУПФ України в м. Одеса не має можливості виконати в повному обсязі постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16 травня 2016 року у справі №522/6437/16-а з незалежних від управління підстав. Відповідно до вимог Порядку ведення обліку рішення суду в реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 26 вересня 2018 року №20-1 (Порядок №649), запит Пенсійного фонду України стосовно формування реєстру судових рішень за 2019 рік для направлення їх на розгляд до Комісії на адресу головного управління не надходив, в головного управління відсутні повноваження щодо самостійного формування зазначеного реєстру та подальшого його направлення до Комісії, а тому надати докази відправлення інформації про судове рішення по справі №522/6437/16-а в управління на момент подачі заяви можливості не було.

Відзиву учасниками справи на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Судова колегія, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ЦОУПФ України в м. Одеса, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 травня 2016 року було задоволено позов ОСОБА_1

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси щодо обмеження під час розрахунку пенсії ОСОБА_1 неправомірними.

Зобов`язано УПФ України в Приморському районі м. Одеси провести позивачу перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", в редакції від 04 вересня 2001 року "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років із 01 грудня 2015 року та по теперішній час.

08 серпня 2016 року на виконання вказаної постанови Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчі листи.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2016 року роз`яснено постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16 травня 2016 року ухваленою по справі №522/6437/16-а, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФ України в Приморському районі міста Одеси про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме, те, що перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України " Про прокуратуру", в редакції від 04 вересня 2001 року "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру проводиться, починаючи з 01 грудня 2015 року та постійно, а не за якийсь конкретний період.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 березня 2017 року виправлено описки в постанові Приморського районного суду м. Одеси від 16 травня 2016 року, а саме виключивши з описової та резолютивної частин постанови суду словосполучення "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру" та замінити фразу "в редакції від 04 вересня 2001 року" на вірну "в редакції від 12 липня 2001 року".

28 лютого 2017 року Одеським апеляційним адміністративним судом ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2016 року скасовано та прийнято нову ухвалу, за якою відмовлено у задоволенні клопотання про роз`яснення постанови Приморського районного суду м. Одеси від 16 травня 2016 року.

Постановою Верховного суду України від 22 серпня 2018 року ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у справі №522/6437/16 скасовано та ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2016 року у справі №522/6437/16 залишено в силі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2018 року задоволено заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі №522/6437/16-а за позовом ОСОБА_1 до УПФ України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та ухвалено видати дублікат виконавчого листа по справі №522/6437/16-а на виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 16 травня 2016 року про зобов`язання УПФ України в Приморському районі м. Одеси провести позивачу перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", в редакції від 04 вересня 2001 року "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років із 01 грудня 2015 року та по теперішній час.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 березня 2019 року заяву Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України задоволено, замінено сторону виконавчого провадження (боржника) - УПФ України в Приморському районі м. Одеси на правонаступника - ЦОУПФ України в м. Одесі (ЄДРПОУ код 41248812, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4А) при виконанні рішення Приморського районного суду м. Одеси справі №522/6437/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФ України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, на підставі виконавчого листа №522/6437/16-а виданого Приморським районним судом м. Одеси 26 грудня 2018 року.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що представником заявника не надано жодних доказів на підтвердження наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Також, заявником не надано доказів на підтвердження здійснення ним дій направлених на виконання рішення суду, що передбачені Порядком №649, як і не надано доказів обґрунтування заяви щодо відстрочення виконання судового рішення саме до виплати позивачу суми, що підлягає виплаті ЦОУПФ України в м. Одесі на виконання рішення суду. Заявником взагалі не наведено обґрунтованої дати, до якої заявник просить відстрочити строк виконання рішення.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 243, 248, 378 КАС України, які регулюють спірні правовідносини.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ст. 124, ч.3 ст. 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, а обов`язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

Обов`язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін. Якщо органи влади відмовляються виконувати чи затримують виконання судових рішень, гарантії ст. 6, якими користується особа на час судової стадії розгляду, втрачають зміст.

Судові рішення, що набрали законної сили, а також ті, що підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно ч.1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. (ч.3 ст. 378 КАС України)

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. (ч.4 ст. 378 КАС України).

Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що підставою для відстрочення виконання судового рішення є обставини, котрі істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим.

Апелянт посилається на те, що в управління відсутні повноваження щодо самостійного формування зазначеного реєстру та подальшого його направлення до Комісії відповідно Порядку №649, а тому надати докази відправлення інформації про судове рішення по справі №522/6437/16-а в управління на момент подачі заяви можливості не було.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно тексту апеляційної скарги, у червні 2019 року ЦОУПФ України в м. Одесі отримано лист Пенсійного фонду України, яким головне управління зобов`язано надати інформацію стосовно заборгованості, що підлягає виплаті згідно Порядку №649 за період з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 року, а отже інформація стосовно наявного боргу по справі №522/6437/16-а знаходиться в стадії формування та передавання на розгляд до Комісії.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови ЦОУПФ України в м. Одесі у задоволенні заяви про відстрочення виконання рпостанови Приморського районного суду міста Одеси від 16 травня 2016 року у справі №522/6437/16-а.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 312, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.2 ст. 328 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2019 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Лук`янчук О.В. Ступакова І.Г.