Справа № 285/3456/19
Суддя: Заполовська Т. Г.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/3456/19

провадження у справі № 2-а/0285/69/19

24 жовтня 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді……………………Заполовської Т.Г.,

за секретаря судового засідання…..... Матвіюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Балана Романа Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Балана Р.А. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №562638 від 11 вересня 2019 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 11 вересня 2019 року відповідач виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО №562638, в якій зафіксовано, що він 11.09.2019 року о 09:27 год. на 268 км автотраси Київ-Чоп при виконанні маневру перестроювання перетнув вузьку суцільну лінію розмітки 1.1 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. За вказане правопорушення на нього було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Вважає винесену постанову незаконною, та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що неправомірних дій не вчиняв, оскільки виконав маневр перестроювання у тому місці, де лінія була переривчаста, тобто її дозволено перетинати. Також вказує про відсутність жодних доказів скоєння ним вказаного правопорушення. Враховуючи вищевикладене просить суд ухвалити рішення про визнання протиправною та скасування зазначеної постанови.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримував повністю, з підстав зазначених у позові.

Відповідач у судове засідання не прибув повторно. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи відповідно до положень п.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку вищенаведеній постанові відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Розділом 34 Правил дорожнього руху України передбачено, що горизонтальна лінія дорожньої розмітки (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Стосовно наявності чи відсутні факту адміністративного правопорушення та порушення позивачем ПДР, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 11 вересня 2019 року поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Баланом Р.А. винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 225 грн.

Відповідно до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №562638 від 11 вересня 2019 року ОСОБА_1 о 09:27 год. на 268 км автотраси Київ-Чоп, керуючи транспортним засобом, при виконанні маневру перестроювання перетнув вузьку суцільну лінію розмітки 1.1 д.2 розд.34, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Однак з матеріалів справи вбачається, що вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, зокрема, фото- відеозапис, яким зафіксовано адміністративне правопорушення, відповідач не надав.

Більше того, у постанові навіть не міститься вказівки, який саме пункт Правил дорожнього руху порушив позивач.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Незважаючи на зазначений обов`язок відповідачем не надано суду необхідних доказів у справі про адміністративне правопорушення на підставі, яких була винесена оскаржувана постанова.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин, у суду немає підстав ставити під сумнів показання позивача з приводу фактичних обставин справи. Отже, за відсутності достатніх даних про вчинення позивачем правопорушення, постанову слід визнати протиправною та скасувати.

Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі

Керуючись ст.ст. 5, 8-15, 77, 139, 205, 229, 241-246, 271-272, 286, п.п. 15.5 п. 15, п. 10 Перехідних положень КАС України, ст.ст. 287-289, 293 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 562638 від 11.09.2019 року, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складання повного рішення 24.10.2019 року.

Головуюча суддя Т.Г. Заполовська