Справа № 640/17941/18
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімічна компанія «Матрапак-Україна» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення не зазначений, дата складання повного тексту: не зазначена) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімічна компанія «Матрапак-Україна» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Нафтохімічна компанія «Матрапак-Україна» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07 серпня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2019 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Апелянт просить звернути увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що жодна з цих подій не відбулася, відтак вказане виключає взагалі обов`язок позивача з реєстрації такої ПН.

При цьому, пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Апелянт вказує, що на виправлення власної помилки 25.08.2016 р. подав на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 01.08.2016 р. № 1, в якому зазначив, що податкова накладна № 1, укладена щодо поставки конденсату газового, є такою, що помилково складена. Даний розрахунок коригування був зареєстрований 09.09.2016 р. в ЄРПН за № .

Також апелянт зазначає, що його правова позиція знайшла своє підтвердження у численних рішеннях Верховного Суду, серед яких постанова від 22.08.2018 р. у справі № 804/1366/17.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, замінивши Головне управління ДФС у місті Києві на Головне управління ДПС у місті Києві, як правонаступника, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 04 липня 2018 року відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімічна компанія «Матрапак-Україна» з питання дотримання ним термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 2015 по 2016 роки, за результатами якої був складений акт від 04 липня 2018 року № 10107/26-15-12-06-16/32049885.

У висновках вищезазначеного акта перевірки зафіксовано порушення позивачем вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме: порушення термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригувань до податкових накладних за 2015-2016 роки, виписаних позивачем: податкова накладна від 01 серпня 2016 року на суму ПДВ 66666, 67 грн зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушення граничних термінів реєстрації на 1 день (контрагент представництво «Матрапак ГМБХ».

Відповідачем 07 серпня 2018 року на підставі акта перевірки та згідно зі статтею 1201 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача застосовано штрафні санкції за затримку реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на терміни: від 15 і менше календарних днів, у розмірі 6666, 67 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

У відповідності до п. 1201.1 ст. 1201 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Колегія суддів враховує, що у відповідності до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Вказана норма визначає обов`язок платника податку зареєструвати податкову накладну після виникнення податкових зобов`язань.

При цьому, у відповідності до ст. 187. 1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

З матеріалів справи жодним чином не вбачається, що факт зарахування коштів чи відвантаження товарів за зареєстрованою ПН мав місце.

Більше того, колегією суддів з додатку 1 до декларації з ПДВ за серпень 2016 року вбачається, що позивачем було зменшено суму ПДВ за спірний період на 66666, 67 грн (а. с. 22).

Зауважень щодо поданої декларації відповідач в межах даного спору не висловив.

Відтак оскільки матеріалами справи не підтверджується виникнення податкових зобов`язань, колегія суддів приходить до висновку, що у позивача не виникло обов`язку з реєстрації податкової накладної, з огляду на що відсутні також підстави застосовувати до позивача штрафні санкції за недотримання покладеного обов`язку з реєстрації (в тому числі, своєчасної) податкової накладної в ЄРПН.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 22.08.2018 р. (справа № 804/1366/17).

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом приймаються в якості належних.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 139 КАС України розподілу підлягають судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст. ст. 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімічна компанія «Матрапак-Україна» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімічна компанія «Матрапак-Україна» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімічна компанія «Матрапак-Україна» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у місті Києві № від 07 серпня 2018 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімічна компанія «Матрапак-Україна» (, місцезнаходження: 61145, місто Харків, вулиця Новгородська, будинок 2) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві (, місцезнаходження: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4405, 00 гривень (чотири тисячі чотириста п`ять гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 24.10.2019 р.)