Справа № 1.380.2019.002223
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002223
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Лепех А.М.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним, скасування наказу та поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №750/1 від 28.02.2019 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині, що стосується звільнення з посади ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №198 о/с від 26.03.2019;

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого слідчого відділення Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 27.03.2019;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 44977,41 грн.

Позиція позивача викладена у позовній заяві, поясненнях (заява а.с. 25-27), відповіді на відзив, в яких позивач зазначив, що оскаржувані накази є протиправними, тому позов підлягає задоволенню, а позивач поновленню на посаді. В обґрунтування зазначив, що підставою для проведення службового розслідування відносно позивача та прийняття спірних наказів була інформація про нібито вчинення позивачем злочину, зокрема, внесення у ЄРДР відомостей про кримінальне провадження № 0000335 від 06.11.2018, в якому 23.01.2019 позивачу повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КК України. Позивач зазначив, що у разі порушення кримінальної справи стосовно слідчого, рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності приймають тільки після доведення його вини або невинуватості згідно з КПК України. Однак на момент проведення службового розслідування та винесення спірних наказів досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000335 від 06.11.2018 не було закінчено, справа не передана до суду, не було вироку суду, яким позивача визнано винним у скоєнні будь-якого злочину. Позивач стверджує, що вина в інкримінованих йому злочинах жодним чином не доведена, тому відсутні підстави для застосування до позивача дисциплінарного стягнення. На переконання позивача сам по собі факт затримання та повідомлення позивачу про підозру у кримінальному провадженні № 0000335 від 06.11.2018 не свідчить про скоєння останнім дисциплінарного проступку та порушення Присяги працівника поліції. Вважає, що в його діях відсутні порушення вимог ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, ч. 1, 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та вимог ч. 5 розділу І, п.1,2 ч. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейського. Просить позов задовольнити.

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позов, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що відповідачем проведено службове розслідування відносно позивача. На підставі висновків службового розслідування до позивача застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції та видано оскаржувані накази. При цьому відповідач наголошує, що підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стали обставини порушення останнім службової дисципліни, отже суд в межах розгляду цієї справи не повинен досліджувати питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення кримінального правопорушення, а скоріше слід надавати правову оцінку обставинам наявності або відсутності вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, в якій суд зазначив, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням ст. 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою чи таке провадження було закрите. Вказує, що питання доведеності вчинення дисциплінарного проступку досліджується в рамках службового розслідування, а не встановлюється судом при розгляді кримінальної справи. З огляду на викладені обставини, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з мотивів, вказаних в позовній заяві та додаткових поясненнях, просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, просив в задоволенні позову відмовити.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

06.08.2019 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правила загального позовного провадження.

27.08.2019 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду задоволено заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду, поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду у справі №1.280.2019.002223 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним, скасування наказу та поновлення на роботі, у задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції у Львівській області про залишення позову без розгляду відмовлено.

У підготовчому засіданні 01.10.2019 суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Суд встановив, що ОСОБА_1 проходив службу з 10.08.2008 по 06.11.2015 в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 в органах Національної поліції України, з 27.11.2018 на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

За фактом події, що мала місце 06.11.2018 о 16:00 год було затримано співробітниками СП БКЗО УСБУ у Львівській області в приміщенні Червоноградського ВП ГУНП у межах кримінального провадження № 0000335, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України старшого слідчого СВ Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції Кравця Р.В., у зв`язку з чим призначено службове розслідування за результатами, якого складено висновок, затверджений начальником ГУНП у Львівській області 26.02.2019.

У ході проведення службового розслідування встановлено, що старший слідчий СВ Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області капітан поліції Кравець Руслан Васильович з 27.10.2018 вимагав від громадянки ОСОБА_3 , відносно якої здійснював досудове розслідування у кримінальному проваджені за ст. 309 КК України та 22.01.2019, перебуваючи у службовому кабінеті, отримав від останньої неправомірну вигоду у вигляді банківської пластикової картки із наявними на рахунку 11940 дол. США, пін-коду для доступу до картки та паролю до системи онлайн-банкінгу "Приват 24" за не перекваліфікацію та непритягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення тяжчого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України, після чого був затриманий працівниками Управління СБУ у Львівській області.

Вказані обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, у зв`язку з чим відповідач дійшов висновку службове розслідування закінчити та за порушення службової дисципліни, зокрема основних обов`язків поліцейського, передбачених ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, п. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та вимог ч. 5 розділу І, п. 1, 2 ч. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, до старшого слідчого СВ Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Висновок службового розслідування за фактом порушень службової дисципліни окремими працівниками Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області від 22.02.2019 затверджений начальником ГУНП Львівській області 26.02.2018.

Як свідчать матеріали справи, висновок службового розслідування був затверджений начальником ГУНП Львівській області 26.02.2019, тому суд зазначає, що відповідачем було зроблено технічну помилку у році затвердження висновку, а саме замість « 26.02.2019» вказано « 26.02.2018».

28.02.2019 ГУНП у Львівській області видано наказ № 750/1 «Про застосування дисциплінарних стягнень до працівників Червоноградського ВП ГУНП», яким за грубе порушення службової дисципліни, зокрема ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, п. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та вимог ч. 5 розділу І, п. 1, 2 ч. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, до старшого слідчого СВ Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 , застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

У березні 2019 року начальником Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області винесено подання № 1912/14 про звільнення з Національної поліції України старшого слідчого слідчого відділення Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 .

26.03.2019 ГУНП у Львівській області в порядку виконання дисциплінарного стягнення видано наказ № 198 о/с «По особовому складу», яким капітана поліції ОСОБА_1 , старшого слідчого СВ Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області з 26.03.2019 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Підставою для видачі вказаного наказу слугував наказ ГУНП у Львівській області від 28.02.2019 № 750/1 та висновок службового розслідування від 22.02.2019.

Позивач вважаючи, що відповідні накази в частині, що стосується позивача є протиправними звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VІІІ).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №580-VІІІ Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону №580-VІІІ поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Поліцейський, зокрема, зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону №580-VІІІ).

Крім того, відповідно до п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України №1179 від 09.11.2016 р. , під час виконання службових обов`язків поліцейський, зокрема, повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

За змістом ч.1 ст.59 Закону №580-VІІІ служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.1, 2 ст. 19 Закону №580-VІІІ).

Законом України «Про Дисциплінарний статут» від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, відповідно до статті 11 якого за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частиною 3 ст.1 Дисциплінарного статуту в доповнення до ст. 18 Закону №580-VІІІ на поліцейського покладаються, такі обов`язки, зокрема: 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Згідно із ст.12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч. 1 ст.13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту).

Отже, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, попередження про неповну службову відповідність.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського, що проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (ч.1-4 ст.14 Дисциплінарного статуту).

Згідно з ч. 1, 4 ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, наказ №258 про призначення службового розслідування прийнятий 23.01.2019, а висновок службового розслідування складений 22.02.2019 та затверджений 26.02.2018, тобто службове розслідування проведено у місячний строк, встановлений Дисциплінарним статутом.

Статтею 21 Дисциплінарного статуту встановлено строк застосування дисциплінарних стягнень. Дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. При цьому, у разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування. Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Таким чином, саме 26.02.2019, день затвердження висновку службового розслідування, є днем виявлення вчиненого позивачем дисциплінарного проступку та, відповідно, наказ №750/1 про притягнення до дисциплінарної відповідальності прийнятий 28.02.2019, тобто в межах встановленого місячного строку.

ГУНП у Львівській області під час службового розслідування були встановлені обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

У ході службового розслідування встановлено, що старший слідчий СВ Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області капітан поліції Кравець Руслан ОСОБА_4 , з 27.10.2018 вимагав від громадянки ОСОБА_3 , відносно якої здійснював досудове розслідування у кримінальному проваджені за ст. 309 КК України та 22.01.2019, перебуваючи у службовому кабінеті, отримав від останньої, неправомірну вигоду у вигляді банківської пластикової картки із наявними на рахунку 11940 дол. США, пін-коду для доступу до картки та паролю до системи онлайн-банкінгу "Приват 24" за не перекваліфікацію та непритягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення тяжчого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України, після чого був затриманий працівниками Управління СБУ у Львівській області. 06.11.2018 о 16:00 год. співробітниками СП БКЗО УСБУ у Львівській області в приміщенні Червоноградського ВП ГУНП в межах кримінального провадження № 0000335, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України затримано старшого слідчого СВ Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції Кравця Р.В.

23.01.2019 слідчим відділом прокуратури Львівської області у рамках кримінального провадження № 0000335 повідомлено про підозру капітану поліції ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 368 КК України за вимагання та отримання неправомірної вимоги.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 24.01.2019 ОСОБА_1 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативою застави у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (360000 грн).

25.01.2019 ухвалою Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 відсторонено від посади старшого слідчого СВ Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області строком на 2 місяці - до 25.03.2019.

За наслідками проведеного службового розслідування ГУНП у Львівській області зроблено висновок про порушення позивачем вимог ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, п. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та вимог ч. 5 розділу І, п. 1, 2 ч. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у недотриманні службової дисципліни, недисциплінованості капітана поліції ОСОБА_1 та повного ігнорування останнім вимог нормативно правових актів МВС України та НП України.

Отже, фактом порушення службової дисципліни згідно з висновком службового розслідування є те, що 27.10.2018 позивач вимагав від громадянки ОСОБА_3 , відносно якої здійснював досудове розслідування у кримінальному проваджені за ст. 309 КК України та 22.01.2019, перебуваючи у службовому кабінеті отримав від останньої, неправомірну вигоду у вигляді банківської пластикової картки із наявними на рахунку 11940 дол. США, пін-коду для доступу до картки та паролю до системи онлайн-банкінгу "Приват 24" за не перекваліфікацію та непритягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення тяжчого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України, після чого був затриманий працівниками Управління СБУ у Львівській області.

За результатами проведеного службового розслідування було запропоновано накласти на капітана поліції ОСОБА_1 , старшого слідчого СВ Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що саме за скоєння дисциплінарного проступку до позивача застосовано стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Під час проведення службового розслідування ГУНП у Львівській області достовірно встановлено факт підтвердження відомостей, які стали підставою для його призначення.

Факт вчинення встановлених розслідуванням дій підриває авторитет і довіру до поліції як органу державної виконавчої влади, який покликаний захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Окрім того, факт порушення позивачем службової дисципліни у вигляді вчинення дій, які мають ознаки злочину, встановлений висновком службового розслідування від 22.02.2019.

Із наявних в матеріалах справи доказів слідує, що саме факт вимагання та отримання позивачем неправомірної вигоди став підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у формі звільнення зі служби як крайнього заходу дисциплінарного впливу. Встановлення цих обставин відповідає умовам викладеним у пункті 8 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та у пункті 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Суд наголошує, що обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку є доведеними і доводи, викладені у позовній заяві та поясненнях не спростовують цього. Тяжкість застосованого до позивача виду дисциплінарного стягнення відповідає вчиненому дисциплінарному проступку.

При цьому суд звертає увагу на те, що в даному випадку позивачем вчинено діяння, несумісне з займаною ним посадою та яке виходить за межі дисциплінарної відповідальності, оскільки позивачем було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Посилання позивача на те, що його вина в інкримінованих йому злочинах жодним чином не доведена, відсутній вирок суду, а сам по собі факт затримання та повідомлення позивачу про підозру у кримінальному провадженні № 0000335 від 06.11.2018 не свідчить про скоєння останнім дисциплінарного проступку та порушення Присяги працівника поліції, суд не приймає до уваги, оскільки як підтверджується наявними доказами у матеріалах справи, позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни.

Наведене підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема постановою від 20 березня 2019 року у справі № 804/676/18, в якій зазначено, що відсутність обвинувального вироку щодо позивача не свідчить про відсутність ознак дисциплінарного проступку (невиконання чи неналежне виконання позивачем службової дисципліни) в його діях.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 серпня 2019 року у справі № 804/2146/18, в якій зазначив, що суди попередніх інстанцій зробили юридично правильний та обґрунтований висновок про правомірність і пропорційність застосованого до позивача виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення. Такий висновок суди зробили за встановлення у судовому процесі факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій, несумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських. Така оцінка відповідача пов`язана із діями, які були виявлені під час досудового розслідування у межах кримінального провадження № 0000258, а саме: вимагання і отримання від громадянина ОСОБА_3 неправомірної вигоди в сумі 10 000 доларів США за непритягнення останнього до кримінальної відповідальності за частиною третьою статті 191 Кримінального кодексу України.

У цьому ж рішенні Верховний Суд зробив висновок про те, що позивач помилково вважає, що саме порушення проти нього кримінального провадження було підставою для дисциплінарної відповідальності. Тоді як судові рішення обґрунтовані вчиненням ним дисциплінарного проступку. Рішення у кримінальному провадженні не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєнні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, так як у цьому випадку надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі Кримінального кодексу України. Предметом цього спору є порушення позивачем службової дисципліни.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач дійшов обґрунтованого висновку про застосування до позивача за скоєння дисциплінарного проступку стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

При цьому суд наголошує, що рішення відповідача про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 хоч і прийнято на підставі відомостей в межах кримінального провадження № 0000335, розпочатого відносно позивача за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, однак ґрунтується на самостійних правових підставах.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням ст. 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви№ 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви№ 11882/85). Більше того, гарантована п. 2 ст. 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Аналогічного змісту позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17.

Також суд зазначає, що приймаючи рішення у цій справі суд надавав оцінку діям позивача у контексті порушення ним службової дисципліни, що і було підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, при цьому у прийняті цього рішення не визнавалась та не підтверджувалась вина позивача у скоєнні злочину, в якому його підозрюють, оскільки обставини винуватості позивача у кримінальному провадженні не входять до предмету доказування спору про правомірність накладення дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського Суду з прав людини у п. 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Проте позивачем не надано суду достатніх та належних доказів щодо обґрунтованості своїх позовних вимог, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 5 статті 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним, скасування наказу та поновлення на роботі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.10.2019.

Суддя Р.М. Брильовський