Справа № 826/1671/18
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України
25 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №826/1671/18

адміністративне провадження №К/9901/66127/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий Стародуб О.П.,

судді Коваленко Н.В., Кравчук В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2018р. (судді Чаку Є.В., Файдюк В.В., Мєзєнцев Є.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:
У січні 2018р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України, Київського міського комісаріату щодо не призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та статей 16 - 16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- скасувати рішення Міністерства оборони України від 19.12.2017р. у частині відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби;

- зобов`язати Міністерство оборони України, Київський міський військовий комісаріат призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі настання інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та статей 16 - 16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, зобов`язати надати до суду звіт про виконання судового рішення протягом семи днів з дня отримання копії судового рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2018р. позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо не призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 2512.2013р. №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та статей 16 - 16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Скасовано рішення Міністерства оборони України від 19.12.2017р. у частині відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі настання інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та статей 16 - 16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності.

В решті позовних вимог відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилось Міністерство оборони України, звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просило його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2018р. апеляційну скаргу повернуто апелянту.

Міністерство оборони України не погодилось з ухвалою суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, звернулось з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить її скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанії дійшов помилкового висновку щодо відсутності у ОСОБА_2 повноважень як представника Міністерства оборони України.

Зокрема посилався на те, що відповідно до 8 ст. 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідних заяв, скарг, клопотань.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься копія довіреності представника Міноборони України, яка подавалась до суду першої інстанції разом з відзивом на позов. Таким чином, судом першої інстанції було перевірено та визнано повноваження представника Міноборони України Андреєва Д.В.

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Повертаючи апеляційну скаргу суд апеляційної інстанції виходив з того, що до апеляційної скарги не додано документ, що посвідчує повноваження Андрєєва Д.В. на підписання апеляційної скарги від імені Міністерства оборони України.

В свою чергу, наявна в матеріалах справи копія довіреності №220/380/д від 22.11.2017р. видана директором Юридичного департаменту Міністерства оборони України Коваль В.П. та засвідчена самим представником Андрєєвим Д.В. не є документом, що посвідчує повноваження останнього, так як у матеріалах справи відсутній документ, що підтверджує повноваження Коваля В.П. на видання такої довіреності та ОСОБА_2 на завірення копії довіреності.

З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи

Так, згідно ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 КАС України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Згідно із ч. 5, 6 cт. 59 КАС України відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Частиною восьмою статті 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідності заяви, скарги, клопотання.

Таким чином, право на подання і підписання апеляційної скарги має особисто керівник, або представник на підставі довіреності. Копія довіреності може засвідчуватись суддею, або у визначеному законом порядку. Крім того, при наявності в матеріалах справи копії довіреності або іншого документу, що посвідчує повноваження представника, останній при зверненні до суду з апеляційною скаргою може не подавати підтвердження своїх повноважень.

З наявної в матеріалах справи копії довіреності від 22.11.2017р. за № 220/380/д, на яку посилався апелянт на підтвердження своїх повноважень, вбачається, що така підписана директором Юридичного департаменту Міністерства оборони України полковником юстиції Ковалем В.П., який діє на підставі наказу Міністерства оборони України від 30.12.2016р. №744, проте такий наказ (або належним чином засвідчена його копія) відсутня.

Тобто, матеріали справи на час подання апеляційної скарги (14.06.2018р.), у тому числі ті, які подавались до суду першої інстанції, не містили доказів на підтвердження повноважень директора Юридичного департаменту Міністерства оборони України полковника юстиції Коваля В.П. на підписання довіреностей на представництво Міністерства оборони України.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що наявна в матеріалах справи копія довіреності, підписана Ковалем В.П., не може бути належним підтвердженням повноважень представника відповідача.

Таким чином, повноваження представника Міністерства оборони України не підтверджені належним документом, оскільки копія довіреності від 22.11.2017р. №220/381/д не відповідає вимогам ст. 59 КАС України.

Подібна правова позиція щодо застосування зазначених норм процесуального права висловлена Верховним Судом в постановах від 24.10.2018р. (справа №825/1560/18) та від 18.09.2019р. (справа №760/14379/16-а) і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від неї.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для повернення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки при ухваленні судового рішення судом апеляційної інстанції порушень норм процесуального права не допущено, тому колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:
Касаційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2018р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
О.П. Стародуб
Н.В. Коваленко
В.М. Кравчук