Справа № 808/329/18 (ПР/280/25/19)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 808/329/18 (ПР/280/25/19)
Суддя 1-ї інстанції Конишева О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Запорізького науково-дослідного центру з механізації тваринництва національного наукового центру Інститут механізації та електрифікації сільського господарства

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом Запорізького науково-дослідного центру з механізації тваринництва національного наукового центру Інститут механізації та електрифікації сільського господарства до Хортицького відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання незаконною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору,-

ВСТАНОВИВ:

Запорізький науково-дослідний центр з механізації тваринництва національного наукового центру Інститут механізації та електрифікації сільського господарства звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати незаконною та скасувати постанову ВП №54415078 від 15 листопада 2017 року головного державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Одинець Ольги Миколаївни про стягнення виконавчого збору з Запорізького науково-дослідного центру з механізації тваринництва національного наукового центру Інститут механізації та електрифікації сільського господарства у розмірі 12800 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року в задоволенні позовної заяви відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Запорізький науково-дослідний центр з механізації тваринництва національного наукового центру Інститут механізації та електрифікації сільського господарства оскаржив його до апеляційного суду вважаючи його незаконним та необґрунтованим. Просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державна організація, підпадає під визначення судового рішення, яке виконується в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», тож виконавчий збір при виконанні такого рішення не підлягає стягненню відповідно до положень п.3 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

При цьому не може підлягати задоволенню клопотання представника позивача Шокот А.С. про відкладення розгляду справи через його зайнятість в іншому судовому засіданні, з огляду на відсутність доказів зайнятості у іншому судовому засіданні та неможливості самопредставництва - керівником Запорізького науково-дослідного центру з механізації тваринництва національного наукового центру Інститут механізації та електрифікації сільського господарства.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 01 серпня 2017 року до Хортицького відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надійшов на виконання виконавчий документ: наказ № 908/3436/16 від 20 червня 2017 року, виданий Господарським судом Запорізької області про зобов`язання Запорізького науково-дослідного центру з механізації тваринництва національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільською господарства» виконати зобов`язання за договором про спільне використання технологічних електричних мереж №2-207 від 01 квітня 2011 року шляхом відновлення електропостачання електроустановки Гаражно-експлуатаційного будівельного кооперативу «Січ».

02 серпня 2017 року державним виконавцем Хортицького ВДВС міста Запоріжжя винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №54415078).

15 листопада 2017 року була прийнята постанова про стягнення з Запорізького науково-дослідного центру з механізації тваринництва національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства» виконавчого збору в сумі 12800,00 грн.

Не погодившись із постановою про стягнення виконавчого збору позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження на якій здійснюється примусове виконання судових рішень.

При цьому, примусове виконання судових рішень здійснюється з дотриманням таких засад як верховенство права, законність, диспозитивність, справедливість, неупередженість та об`єктивність (ст. 2 Закону №1404-VIII).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого листа, виданого судом на підставі судового рішення, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

При цьому, у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі, встановленому законом (ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII).

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плати з боржника юридичної особи (ч. 3 ст. 27 Закону №1404-VIII).

За приписами ч. 4 ст. 27 Закону №1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Також ч. 3 ст. 40 (Наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа) Закону №1404-VIII встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору, є обов`язком державного виконавця, а винесення безпосередньо самої постанови про стягнення виконавчого збору передбачено як одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, так і у певних випадках повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження, у разі якщо така постанова не виносилась при відкритті виконавчого провадження.

Водночас, жодних доказів самостійного виконання позивачем рішення Господарського суду Запорізької області по справі № 908/3436/16 до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження матеріали справи не містять.

Факт невиконання рішення суду у добровільному порядку також підтверджується рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2018 року, встановленні обставини якого, у відповідності до ч.4 ст. 78 КАС України не підлягають доказуванню.

Таким чином, враховуючи те, що до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження рішення суду у добровільному порядку не виконано, державний виконавець правомірно виніс постанову про стягнення з Запорізького науково-дослідного центру з механізації тваринництва національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства» виконавчого збору в сумі 12800,00 грн.

При цьому, доводи позивача про те, що у даному випадку виконавчий збір не повинен стягуватися, оскільки виконання рішення повинно здійснюватися в порядку встановленому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, є недоречними з наступних підстав.

За приписами п.1-6 ч.5 ст.27 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

В свою чергу, згідно зі статтями 1, 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" врегульовано, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Судом встановлено, що відповідно до наказу № 908/3436/16 від 20 червня 2017 року, виданого Господарським судом Запорізької області боржником по справі є державна установа - Запорізький науково-дослідний центр з механізації тваринництва національного наукового центру Інститут механізації та електрифікації сільського господарства.

Однак вищевказаний наказ містить вимоги про зобов`язання вчинити певні дії, а не стягнення коштів чи майна, що виключає можливість застосування норм Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" в процесі виконання рішення.

Наказ у даній справі виданий на виконання рішення зобов`язального характеру. Такий виконавчий лист передбачає вчинення активних дій самим боржником - виконати зобов`язання за договором про спільне використання технологічних електричних мереж №2-207 від 01 квітня 2011 року шляхом відновлення електропостачання електроустановки Гаражно-експлуатаційного будівельного кооперативу «Січ».

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанцій, що норми пункту 3 частини 5 статті 27 Закону "Про виконавче провадження" не поширюються на спірні правовідносини.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321,322 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізького науково-дослідного центру з механізації тваринництва національного наукового центру Інститут механізації та електрифікації сільського господарства залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова