Справа № 826/11714/16
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 жовтня 2019 року

Київ

справа №826/11714/16

адміністративне провадження №К/9901/45917/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючого - Кашпур О.В.,

суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу №826/11714/16

за позовом ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року (ухвалену в складі колегії суддів: головуючого судді Федотова І.В., суддів Літвіної Н.М., Сорочка Є.О.)

УСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

1. У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, враховуючи заяву про заміну (уточнення) позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників (правонаступник у зв`язку з реорганізацією - Офіс великих платників державної фіскальної служби) щодо необґрунтованого зменшення розміру нарахування премії ОСОБА_1 з 19560,00 грн (нарахованої згідно з наказом від 27 квітня 2016 року №26-ф) до 3 500,00 грн (скорегованої згідно з наказом від 25 травня 2016 року №33-ф);

- визнати протиправним та скасувати наказ Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 25 травня 2016 року №33-ф «Про внесення змін до наказу від 27 квітня 2016 року №26-ф «Про преміювання працівників Центрального офісу за березень 2016 року»;

- зобов`язати Офіс великих платників державної фіскальної служби здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу (з урахуванням вже сплаченої суми 102 203,50 грн) у розмірі 224840,00 грн.

2. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що оскаржуваним наказом відповідач без будь-яких підстав зменшив розмір премії ОСОБА_1 з 19 560,00 грн до 3 500,00 грн, з урахуванням того, що таке зменшення відбулося після звільнення позивача з займаної ним посади. У якості підстави для звернення з даним позовом до суду позивачем зазначено, що вказане зменшення премії призвело до зменшення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні позивача. Крім того, нараховані суми премії йому було вже фактично виплачено та зараховано на картковий рахунок 29 квітня 2016 року. Отже зменшення розміру премії після дати звільнення (дата звільнення - 17 травня 2016 року), на підставі прийнятого наказу від 25 травня 2016 року №33-ор, є порушенням порядку розрахунку з працівником при звільненні, встановленому нормами Кодексу законів про працю України. Зазначив, що розрахункова сума премії структурного підрозділу визначена у розмірі 115 787, 00 грн з яких позивачу виділено 19 560,00 грн, що погоджено підписом начальника О.М.Собчук, заступника начальника відділу роботи з персоналом Н.М. Чайка, першим заступником начальника В .М. Малим та затверджено керівником Центрального офісу Бамбізовим. Отже, нарахована сума не може вважатися лічильною помилкою.

ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

3. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що прийняття Міжрегіональним головним управлінням Державної фіскальної служби - Центральним офісом з обслуговування великих платників наказу від 25 травня 2016 року №33-ф зумовлено наявністю технічної описки під час оформлення наказу Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 27 квітня 2016 року №26-ф «Про преміювання працівників Центрального офісу за березень 2016 року», що підтверджено матеріалами службового розслідування. Тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими.

4. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2017 року. Прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Визнано протиправними дії Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників (правонаступник у зв`язку з реорганізацією - Офіс великих платників Державної фіскальної служби) щодо необґрунтованого зменшення розміру нарахування премії ОСОБА_1 з 19 560,00 грн (нарахованої згідно з наказом від 27 квітня 2016 року №26-ф) до 3500,00 грн (скорегованої згідно з наказом від 25 травня 2016 року №33-ф); визнано протиправним та скасовано наказ Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 25 травня 2016 року №33-ф «Про внесення змін до наказу від 27 квітня 2016 року №26-ф «Про преміювання працівників Центрального офісу за березень 2016 року»; зобов`язано Офіс великих платників Державної фіскальної служби здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу (з урахуванням вже сплаченої суми 102 203,50 грн (сто дві тисячі двісті три гривні 50 коп) у розмірі 224840,00 (двісті двадцять чотири тисячі вісімсот сорок) грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що нарахована позивачу премія у розмірі 19 560,00 грн не може вважатися лічильною помилкою, оскільки не пов`язана з обчисленням премії при нарахуванні. Крім того, внутрішнім нормативним документом відповідача, що розроблений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №268 з метою врегулювання порядку та умов преміювання, не передбачено можливості прийняття рішення про зменшення розміру премії, тим більше раніше нарахованої та фактично виплаченої, зменшеної після звільнення працівника. Дії відповідача стосовно зменшення розміру премії позивачу з 19 560,00 грн на 3500,00 грн є незаконним, оскільки таке зменшення не відповідає випадкам та умовам, які передбачені профільними (спеціальними) нормативно-правовими актами, відповідно наказ від 25 травня 2016 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись із постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби подав касаційну скаргу.

6. Відповідач у касаційній скарзі просить скасувати зазначене судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що преміювання позивача в розмірі 19 560,00 грн, нарахованого згідно з наказом від 27 квітня 2016 року №26-ф, відбулось помилково, з огляду на допущену працівником Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників помилку у внесенні відомостей до розрахунку премії заступнику начальника Міжрегіонального відділу з особливо важливих справ Міжрегіонального оперативного управління ОСОБА_1

IV. Позиція інших учасників справи

7. Позивач правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористався.

V. Рух справи у суді касаційної інстанції

8. Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 27 березня 2018 року відкрито касаційне провадження за скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року.

9. За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано 05 червня 2019 року для розгляду колегії суддів у складі: Кашпур О.В. (головуючого судді), Радишевській О.Р., Уханенку С.А на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду Н.Богданюк - від 04 червня 2019 року №598/0/78-19.

10. Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 12 червня 2019 року касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято до провадження.

11. Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду в попередньому судовому засіданні на 24 жовтня 2019 року.

VI. Стислий виклад обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій

12. Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працював на посаді заступника начальника міжрегіонального відділу з особливо важливих справ міжрегіонального оперативного управління Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників.

13. Наказом Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (далі - ДФС) - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 27 квітня 2016 року №26-ф «Про преміювання працівників Центрального офісу за березень 2016 року» встановлено преміювати працівників Центрального офісу за результатами роботи у березні 2016 року з урахуванням фактично відпрацьованого часу у межах фонду преміювання та економії коштів на оплату праці у розмірі, згідно з додатками 1, 2. Витягом з додатку 1 до вказаного наказу під номером 442 в якості працівника Центрального офісу, якому підлягає виплата премії у розмірі 19 560,00 грн, вказано ОСОБА_1 .

04 травня 2016 року начальником міжрегіонального оперативного управління Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників О.М. Собчук було подано службову записку на ім`я начальника Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників Бамбізова Є.Є. , з проханням внести зміни в додаток №1 до наказу Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників №26-ф від 27 квітня 2016 року, а саме розмір премії ОСОБА_1 у сумі 19560,00 грн вважати недійсним та змінити розмір премії на суму 3500, 00 грн.

14. Наказом Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 10 травня 2016 року №333-о полковника податкової міліції ОСОБА_1 (У-038321), заступника начальника міжрегіонального відділу з особливо важливих справ міжрегіонального оперативного управління Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників звільнено 17 травня 2016 року з посади та податкової міліції у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за підпунктом «г» пункту 64 (через скорочення штатів).

15. Наказом Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 25 травня 2016 року №33-ф внесено зміни у додаток 1 до наказу Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 27 квітня 2016 року №26-ф «Про преміювання працівників Центрального офісу за березень 2016 року», а саме: у пункті 442 цифру 19 560,00 замінено на цифру 3500,00.

VIІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ

16. Конституція України.

Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

17. Кодекс адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017 року)

Частина друга статті 2. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частина третя статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

18. Кодекс законів про працю України.

Частина третя статті 97. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Стаття 47. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Частина перша статті 116. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

19. Постанова Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09 березня 2006 №268 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Підпункт 2 пункту 2. Надати право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат у 2006 році в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі відповідного органу, та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 1 січня 2007 року - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу.

20. Положення про преміювання працівників Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників, затверджене наказом Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 31 грудня 2015 рок №1121.

Пункти 1.4 та 1.5. Начальник здійснює преміювання працівників Центрального офісу у межах установленого фонду оплати праці. Преміювання працівників Центрального офісу може здійснюватися щомісячно за підсумками роботи у попередньому звітному місяці та за підсумками року, відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних, професійних свят, ювілейних дат, за виконання функцій наставника, а також за участь в антитерористичній операції.

Пункт 4.6. У межах фонду преміювання Центрального офісу здійснюється преміювання: керівникам Центрального офісу, визначених у пункті 1.2, та їх першим заступникам (заступникам) - за рішенням Голови або особи, яка виконує його обов`язки; працівникам Центрального офісу - за рішенням Начальника або особи, яка виконує його обов`язки.

Пункт 4.8. Рішення про визначення розміру (відсотка) премії, його збільшення або позбавлення премії приймаються: стосовно керівників самостійних структурних підрозділів - керівником Центрального офісу або особи, яка виконує його обов`язки, самостійно або за поданням відповідних заступників; стосовно працівників - за пропозиціями керівників самостійних структурних підрозділів, погодженими із заступниками керівника (згідно з функціональними повноваженнями).

Пункт 4.9. Рішення про позбавлення премії посадових осіб та працівників Центрального офісу можуть прийматися начальником на підставі матеріалів службових розслідувань, перевірок, ревізій тощо, якщо вони містять відповідні вимоги.

VІІІ.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

21. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

22. Аналізуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог.

23. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня1999 року №13 роз`яснено, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.

До лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів.

24. Як вбачається з матеріалів справи, премія позивача у розмірі 19 560, 00 грн була передбачена наказом Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 27 квітня 2016 року №26-ф «Про преміювання працівників Центрального офісу за березень 2016 року», затвердженим у встановленому законом порядку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» із змінами та доповненнями, наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 02 жовтня 1996 року №77 «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів», Положення про преміювання працівників Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників, затвердженого наказом від 31 грудня 2015 року №1121 «Про порядок організації бухгалтерського обліку та про деякі фінансові питання» та за рахунок фонду економії заробітної плати, що склалася з початку року, згідно оцінки результатів роботи Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби -Центрального офісу з обслуговування великих платників у березні 2016 року.

25. З огляду на викладене, правильними є висновки суду апеляційної інстанції про те, що нарахована позивачу премія у розмірі 19 560,00 грн не може вважатися лічильною помилкою, оскільки не пов`язана з обчисленням премії при нарахуванні.

26. Крім того, внутрішнім нормативним документом відповідача, що розроблений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №268 з метою врегулювання порядку та умов преміювання, не передбачено можливості прийняття рішення про зменшення розміру премії раніше нарахованої та фактично виплаченої, тим більше зменшення розміру такої премії після звільнення працівника.

27. Таким чином, Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що дії відповідача стосовно зменшення розміру премії позивачу з 19 560,00 грн на 3500,00 грн є незаконним, оскільки таке зменшення не відповідає випадкам та умовам, які передбачені спеціальними нормативно-правовими актами, а тому наказ від 25 травня 2016 року є протиправним.

28. Згідно зі статтею 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

29. З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про те, що судом апеляційної інстанції винесено законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

IХ. Судові витрати

30. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року в справі №826/11714/16 залишити без змін.

3. Судові витрати не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : О. В. Кашпур

Судді: О. Р. Радишевська

С.А. Уханенко