Справа № 1.380.2019.004403
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.004403
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м.Львів, вул. Митрополита Андрея,10; ), із вимогами:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії із 01 січня 2016, виходячи із розміру його грошового забезпечення, зазначеного у довідці Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області за № 91-01062 від 03.07.2019, наданій на виконання Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року із врахуванням Ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року у справі № 813/5054/17;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 із 01 січня 2016 пенсію в розмірі 90% місячного грошового забезпечення, виходячи із розміру грошового забезпечення, зазначеного у довідці Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області за № 91-01062 від 03.07.2019, наданій на виконання Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року із врахуванням Ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 у справі № 813/5054/17, із врахуванням раніше проведених пенсійних виплат та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою суду від 03.09.2019 вказану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків. На виконання вимог зазначеної ухвали суду позивач усунув недоліки позовної заяви.

12.09.2019 ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

01.10.2019 за вх. № 35396 відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому просить суд відмовити в задоволені позову повністю.

22.10.2019 за вх. № 38302 позивачем подано відповідь на відзив.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 липня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із 01.01.2016 на підставі довідки № 91-01062 від 03.07.2019 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії позивачу із 01 січня 2016 року. Ця довідка видна позивачу на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2019, яким, зобов`язано Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 . Однак, позивач отримав відповідь листом від 28.08.2019 за № 3768/Л-20/11.03-06 про відмову в перерахунку пенсії позивачу із 01 січня 2016 року. Вважає, бездіяльність позивача протиправною, оскільки вона порушує. Позивач зазначив, що відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців. Не погоджуючись із відмовою відповідача у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідач заперечив позовні вимоги з підстав викладених у відзиві на позовну заяву 01.10.2019 за вх. № 35396. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що норма ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» поширюється виключно на пенсіонерів котрі вийшли на пенсію за цим Законом-2262 та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону проводиться за документами, що є у пенсій справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку, виходячи з наступного. Зазначив, що дія даної норми поширюється виключно на тих пенсіонерів, котрі вийшли на пенсію до набрання чинності Законом-2262, тобто до 09.04.1992. Зазначені норми визначають порядок перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до пенсійного законодавства військовослужбовців (законодавства СРСР), яке діяло до 09.04.1992. Пенсія ж ОСОБА_1 призначена з 30.05.2009, тому вказана норма ст. 63 Закону-2262 не може бути підставою для перерахунку пенсії позивачу в даному випадку.

Відповідач щодо вимоги позивача про виплату суми перерахунку з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходів зазначив, що вимога є необгрунтованою та безпідставною, оскільки відповідно до ст. 2 Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, набрав чинності з 01.01.2001, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Тобто даний Закон, передбачає, що компенсація частини доходів проводиться тільки у випадку, якщо такі доходи були нараховані громадянам, але строки їх виплати порушені.

Відтак, на думку відповідача, відсутні підстави для задоволення адміністративного позову. При цьому вказано, що позивачем пропущений строк, встановлений ст. 122 КАС України, для звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Дослідивши доводи позову, зібрані у справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 являється пенсіонером органів внутрішніх справ. Пенсія йому призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 із врахуванням Ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року у справі № 813/5054/17, зокрема, зобов`язано Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за формою, передбаченою Додатком № 2 до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393» від 13.02.2008 № 45, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 № 988, включивши в таку посадовий оклад у розмірі 3600,00 гривень; оклад за військовим (спеціальним) званням «полковник» - 2400,00 гривень; надбавку за стаж служби у розмірі 50%; надбавку за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 15%; щомісячну премію, визначену у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), тобто за січень 2016 року у розмірі 25,77% для проведення перерахунку пенсії з 01.01.2016.

На виконання вказаного рішення суду, яке набрало законної сили 28 травня 2019 року, Ліквідаційною комісією ГУ МВС України у Львівській області листом за № 295/1/31/01-2019 від 12.07.2019 направлено в адресу ГУ ПФУ у Львівській області Довідку № 91-01062 від 03.07.2019 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії позивачу із 01 січня 2016 року.

Позивач 25 липня 2019 року також звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із 01.01.2016 на підставі вказаних вище довідки та судового рішення.

Листом за № 3768/Л-20/11.03-06 від 21 серпня 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 25 липня 2019 року про перерахунок пенсії з 01.01.2016 на підставі довідки Головного управління МВС України у Львівській області від 03.07.2019 року № 91-01062, направленої в його адресу Ліквідаційною комісією ГУ МВС України у Львівській області на виконання Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року у справі № 813/5054/17.

Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо не проведення йому перерахунку пенсії із 01 січня 2016 року на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення, виданої на виконання судового рішення, що набрало законної сили, протиправною із огляду на наступне.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.

При прийнятті рішення, суд керується такими правовими нормами:

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України закріплені права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до Статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058).

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі- Закон № 2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до статті 10 Закону № 2262-ХІІ обов`язок нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду.

Частиною першою статті 63 Закон № 2262-ХІІ визначено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Згідно до частини третьої статті 63 Закон № 2262-ХІІ перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюються з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Частинами другою статті 51 Закону № 2262-ХІІ визначено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Разом з тим, у відповідності до частини третьої статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсій, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року за № 45 (надалі - Порядок № 45).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ пенсій проводиться в разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Цим нормативно-правовим актом визначено процедуру перерахунку пенсії та належні для цього підстави.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, врегульовано також Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2001 року за № 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за № 135/13402.

Згідно з п. 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для перерахунку пенсій згідно зі ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії, які в свою чергу протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії. Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, суд вважає, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Суд наголошує на тому, що стаття 63 Закону №2262-ХІІ визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.

Кабінет Міністрів України у Порядку №45 визначив, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» затверджено грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премій та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 15 Розділу XI. Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Відповідно до статті 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських здійснюється також в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Суд приходить до переконання, що збільшення розміру грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року за № 988.

На підставі вище викладеного із врахуванням Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.04.2018, яке набрало законної сили 31.05.2018, у справі № 813/329/18, відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача із 01.01.2016 року в розмірі 90% місячного грошового забезпечення з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, вказаних у довідці Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області № 91-01062 від 23.03.2018.

Як вбачається, в довідці Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області за № 91-01062 від 03.07.2019 року, виданої на виконання Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 у справі № 813/5054/17, зазначено нові розміри грошового забезпечення позивача для перерахунку йому пенсії із 01 січня 2016 року, які відмінні від тих, з урахуванням яких позивачу перераховувалася пенсія, і які є більшими від зазначених у довідці Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області № 91-01062 від 23.03.2018 (а.с.73).

Однак, відповідачем перерахунку пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення станом на 01.01.2016 року за № 91-01062 від 03.07.2019 року з урахуванням визначених у ній нових розмірів грошового забезпечення, яка надана на виконання судового рішення, що набрало законної сили, не проведено.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Стосовно похідної позовної вимоги щодо зобов`язання провести перерахунок пенсії та виплату перерахованої пенсії суд зазначає наступне.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача, суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії із 01 січня 2016, виходячи із розміру його грошового забезпечення, зазначеного у довідці Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області за № 91-01062 від 03.07.2019, наданій на виконання Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року із врахуванням Ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року у справі № 813/5054/17.

Щодо строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Перебіг строку звернення до суду починається з моменту, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення свого права.

Суд наголошує, що предметом позову у даній справі є визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії із 01 січня 2016, виходячи із розміру його грошового забезпечення, зазначеного у довідці Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області за № 91-01062 від 03.07.2019, наданій на виконання Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року із врахуванням Ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року у справі № 813/5054/17.

Позивач звернувся 12 липня 2019 року із заявою до Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області з проханням щодо перерахунку пенсії на підставі нової довідки Отримавши відповідь від 21.08.2019 за № 3768/Л-20/11.03-06 про відмову в перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з позовною заявою 29.08.2019, а тому строк звернення до суду ним не пропущений.

З приводу вимоги позивача щодо компенсації втрати частини доходів, то суд зазначає наступне:

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон № 2050-III) та «Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 (далі - Порядок №159).

Відповідно до положень статей 1, 2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі статтею 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Статтею 4 цього ж Закону визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пунктом 2 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку №159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Пунктом 4 Порядку №159 передбачено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

З системного аналізу вищезазначених норм права, встановлено, що компенсації підлягають нараховані грошові доходи, зазначені у пункті 3 Порядку №159, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у разі затримки їх виплати на один і більше календарних місяців.

Таким чином, компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу (нарахування).

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач просить нарахувати компенсацію на ще не виплачені суми доплати до пенсії, яка позивачу нарахована не була, що не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом №2050-ІІІ, за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, що вказана у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 487/6923/16-а.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині вимоги щодо компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язати вчинити дії,- задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії із 01 січня 2016, виходячи із розміру його грошового забезпечення, зазначеного у довідці Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області за № 91-01062 від 03.07.2019, наданій на виконання Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року із врахуванням Ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року у справі № 813/5054/17;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10; ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) із 01 січня 2016 пенсію в розмірі 90% місячного грошового забезпечення, виходячи із розміру грошового забезпечення, зазначеного у довідці Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області за № 91-01062 від 03.07.2019, наданій на виконання Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року із врахуванням Ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 у справі № 813/5054/17, із врахуванням раніше проведених пенсійних виплат.

В задоволені вимоги щодо компенсації втрати частини доходів відмовити повністю.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст рішення складено та підписано 25 жовтня 2019 року.