Справа № 200/10494/19-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 р. Справа№200/10494/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області

про: визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області по застосуванню коефіцієнту страхового стажу у розмірі 0,63250 при розрахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.10.2017 року по теперішній час, зобов`язання Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області провести перерахунок пенсії із застосування коефіцієнту страхового стажу у розмірі 1 за період з 01.10.2017 року по теперішній час, та провести йому виплату з урахуванням компенсації відповідно до вимог Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області по застосуванню коефіцієнту страхового стажу у розмірі 0,63250 при розрахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.10.2017 року по теперішній час, зобов`язання Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області провести перерахунок пенсії із застосування коефіцієнту страхового стажу у розмірі 1 за період з 01.10.2017 року по теперішній час, та провести йому виплату з урахуванням компенсації відповідно до вимог Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду Ккраїни у м. Краматорську Донецької області як пенсіонер за віком. З 16 квітня 1996 року йому призначено пенсію по інвалідності від загального захворювання. 14 грудня 2001 року він був переведений на пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівник, зайнятий повний робочий день на підземних роботах, на роботах особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1. На час призначення пенсії за віком загальний трудовий стаж склав 34 роки 3 місяці 20 днів, в тому числі стаж за списком № 1 24 роки 10 місяців 4 дні. При призначенні пенсії враховувалась заробітна плата за період з 1 квітня 1992 юку по з 1 березня 1994 року. 01 січня 2004 року відповідно до Закону У країни «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія була перерахована за матеріалами пенсійної справи. Позивач зазначає, що 09 вересня 2004 року він надав заяву про перерахунок пенсії та довідку, що підтверджує пільговий стаж за списком № 1. В ході перерахунку пенсії загальний страховий стаж склав 34 роки 3 місяці 20 днів, в тому числі за списком № 1 29 років 6 місяців 28 днів. Позивач вказує на те, що в подальшому на виконання вимог частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» йому зараховувались відповідні підвищення до пенсії у зв`язку з ростом середньомісячної заробітної плати. Позивач посилається на те, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-ІV його пенсія була перерахована з застосуванням середньої заробітної плати працівників зайнятих у галузях економіки України за 2006 рік та з урахуванням збільшення вартості одного року страхового стажу з 1% до 1,2%, а з 01 жовтня 2008 року до 1,35%. Позивач вказує на те, що з 01 жовтня 2008 року коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,35% склав 0,85000 (максимальний відповідно до статті 25 Закону № 1058 у редакції чинній на той час). Крім того, у відповідності до п.1 Постанови КМУ № 374 від 17.04.2008 року «Про підвищення розміру пенсій деяким категоріям громадян у зв`язку з зростанням середньомісячної заробітної плати штатного працівника» у 2008 році для підвищення розміру пенсій з 1 березня згідно з частиною 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застосовується коефіцієнт 1,0594.

В подальшому у зв`язку з прийняттям Порядку перерахунку пенсій відповідно до частини 2 ст. 42 Закону № 1058, затвердженого постановою КМУ від 30 жовтня 2013 року № 795, його пенсія мала бути перерахована з урахуванням пункту 4 вказаного Порядку, відповідно до якого перерахунок пенсії відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» проводиться шляхом збільшення заробітної плати, якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, зазначеної у пункті 3 цього Порядку, на коефіцієнт, який відповідає не менше як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік. Зазначений коефіцієнт визначається щороку у межах бюджету Пенсійного фонду України Кабінетом Міністрів України. Позивач вважає, що з урахуванням вищенаведених змін, що стосувались реалізації пенсійної реформи (у період до 01.10.2017 року) при розрахунку йому розміру пенсії, що підлягала виплаті мав застосовуватися коефіцієнт страхового стажу у розмірі не менше 1 (одиниці), але застосований був у розмірі 0,85. З 01.10.2017 року при масовому перерахунку пенсій відповідно до Закону України від 03.10.2017 року № 2148 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з використанням показника середньої заробітної плати 3764,40 грн. та показника вартості одного року страхового стажу 1 відсоток був розрахований коефіцієнт страхового стажу, який склав 0,63250. Вказане свідчить про грубе порушення вимог чинного законодавства відповідачем. Позивач зазначає, що замість того що б збільшити коефіцієнт з 0,85 до 1 та застосувати при розрахунках, його було зменшено до 0,63250. Позивач вважає, що такі протиправні дії відповідача призвели до того, що ним були недоотримані належні пенсійні виплати за період з 01 жовтня 2017 року по теперішній час.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача 28.10.2019 року через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що згідно особистої заяви від 02.10.2014 про запит пенсійної справи з УПФУ в м. Сніжне Донецької області, ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ у м. Краматорську як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України по матеріалам електронної пенсії справи з 01.07.2014 року. З 26.04.1994 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивачу призначено пенсію по інвалідності, з 14.12.2001 року призначено пенсію за віком при повному пільговому стажі за Списком № 1, яка з 01.01.2004 розраховується згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З 01.10.2017 року проведено масовий перерахунок пенсії відповідно до Закону України від 03.10.2017 № 2148 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з використанням показник середньої заробітної плати 3764,40 грн. та показника вартості одного року страхового стажу 1 відсоток. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, встановлено у розмірі 1452 грн. Відповідач вказує на те, що з 01.10.2017 року на підставі Закону №1058, пенсія позивачу розраховується, виходячи із: стажу, згідно статті 24 Закону №1058 - 34 роки 3 місяці 21 день, в т.ч. робота за списком № 1 шахтарі 29 років 6 місяців 28 днів (зарахований по 20.01.1999 року); коефіцієнта стажу, згідно статті 25 Закону № 1058 0,63250; коефіцієнта заробітку за періоди роботи з 01.05.1994 року по 30.01.1996 року, згідно статті 40 Закону № 1058 2,74716; середньої заробітної плати в України за 2016 рік, з якої сплачені страхові внески 3764,40 грн. Відповідач звертає увагу суду на те, що з 01.10.2017 розмір пенсії склав 10539,17 грн., у тому числі: 6540,94 грн. розмір пенсії за віком (0,63250*2,74716*3764,40); 551,76 грн. доплата за 38 років понаднормативного стажу (1452 грн.*38%); 580,80 грн. підвищення інвалідам війни 2 групи; 1635,24 грн. збільшення інвалідам війни; 50 грн. щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інвалідам війни; 1180,43 грн. доплата шахтарям до мінімального розміру. Відповідач зазначає, що з 01.03.2019 відповідно до Закону № 1058, пенсія розраховується, виходячи із: стажу, згідно статті 24 Закону №1058 34 роки 3 місяці 21 день, т.ч. робота за Списком № 1 шахтарі 29 років 6 місяців 28 днів (зарахований по 20.01.1999 року); коефіцієнт стажу, згідно статті 25 Закону № 1058 - 0,63250; коефіцієнта заробітку за періоди роботи з 01.05.1994 року по 30.01.1996 року, згідно статті 40 Закону № 1058 - 2,74716; середньої заробітної плати в Україні при перерахунку пенсії з 01.03.2019 року складає 4404,35 грн. (3764,40x1,17). Відповідно з 01.03.2019 року розмір пенсії складає 12241,59 грн., у тому числі: 7652,90 грн. розмір пенсії за віком (0,63250*2,74716*4404,35); 68,86 грн. доплата за 38 років понаднормативного стажу (1497,00*38%); 598,80 грн. підвищення інвалідам війни 2 групи; 1913,23 грн. збільшення інвалідам війни; 50 грн. щомісячна цільова допомога на прожиття інвалідам війни; 1457,80 грн. доплат шахтарям до мінімального розміру. Відповідач посилається на те, що з 01.07.2019 року органами Пенсійного фонду України проведено перерахунок пенсії у в`язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2019 року»: стажу, згідно статті 24 Закону № 1058 34 роки 3 місяці 21 день, в т.ч. робота за Списком № 1 шахтарі 29 років 6 місяців 28 днів (зарахований по 20.01.1999 року); коефіцієнта стажу, згідно статті 25 Закону № 1058 0,63250; коефіцієнта заробітку за періоди роботи з 01.05.1994 року по 30.01.1996 року, згідно статті 40 Закону № 1058 - 2,74716; передньої заробітної плати в Україні при перерахунку пенсії з 01.03.2019 року складає 4404,35 грн. (3764,40x1,17). Отже. З 01.07.2019 року розмір пенсії позивача почав складати 12268,39 грн., у тому числі: 7652,90 грн. розмір пенсії за віком (0,63250*2,74716*4404,35); 594,32 грн. доплата за 38 років понаднормативного стажу (1564,00*38%); 625,60 грн. підвищення інвалідам війни 2 групи; 1913,23 грн. збільшення інвалідам війни; 50 грн. щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інвалідам війни; 1432,34 грн. доплата шахтарям до мінімального розміру. Враховуючи викладене відповідач зазначає, що управління виконує свої функції з дотриманням вимог чинного законодавства. Щодо вимог позивача про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів управління відповідач зазначає, що оскільки виплати ОСОБА_1 не припинялися, та виплачувались згідно норм чинного законодавства, а виплата невірного розрахунку позивачем пенсії не нараховувалась, то відсутні підставі для виплати компенсації втрати частини доходу.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 25 вересня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року відкладено розгляд справи на 21 жовтня 2019 року, у зв`язку з клопотання позивача про відкладення розгляду справи та витребування додаткових доказів по справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року відкладено розгляд справи на 28 жовтня 2019 року, у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів по справі.

22 жовтня 2019 року від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи до закінчення строку лікування.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви про відкладення розгляду справи до закінчення курсу лікування.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 21-22).

ОСОБА_1 був взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з м. Сніжне Донецької області до м. Краматорську, що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 17.12.2014 року № 1426/25057 (а.с. 30).

Місто Сніжне Донецької області включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р.

З відзиву на позовну заяву встановлено, що ОСОБА_1 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сніжне Донецької області з 26.04.1994 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивачу призначено пенсію по інвалідності, з 14.12.2001 року призначено пенсію за віком при повному пільговому стажі за Списком № 1, яка з 01.01.2004 розраховується згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

02.10.2014 року у зв`язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, позивач звернувся до УПФУ у м. Краматорську Донецької області з заявою про запит пенсійної справи та виплату пенсії (а.с. 29-зворотній бік).

Розпорядженням 3367 від 14.10.2014 року пенсійну справу ОСОБА_1 взято на облік та призначено виплату пенсії з 01.07.2014 року (а.с. 28).

Відповідно до протоколу про призначення пенсії роздрукованого з Підсистеми Призначення та Виплати Пенсії встановлено, що рішенням 55 від 11.02.2018 року про призначення пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017 року здійснено перерахунок пенсії та встановлено розмір пенсії у сумі 10539,17 грн., з якої: 6540,94 грн. розмір пенсії за віком (0,63250*2,74716*3764,40); 551,76 грн. доплата за 38 років понаднормативного стажу (1452 грн.*38%); 580,80 грн. підвищення інвалідам війни 2 групи; 1635,24 грн. збільшення інвалідам війни; 50 грн. щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інвалідам війни ІІ групи; 1180,43 грн. доплата до пенсії по ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці». Загальний стаж позивача згідно зазначеного протоколу визначено 63 роки 3 місяці 21 день (а.с. 66).

Не погодившись з розрахунком розміру пенсії позивач звернувся до відповідача з заявою, відповідно до якої просив надати поетапний розрахунок пенсії відповідно до Постанови КМУ за 2013 рік.

Листом від 06.04.2018 року № 113/Л-02-01-03 Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повідомило позивачу про те, що після масового підвищення розмір пенсії з 01.10.2007 року складав 1164,86 грн. З 01.01.2008 після проведення масового перерахунку з урахуванням кратності стажу 1,20 та з використанням для розрахунку середньої зарплати по народному господарству за 2006 рік (928,81 грн.) розмір пенсії складав 2353,26 грн. 01.03.2008 після проведення масового перерахунку розмір згідно Постанові КМУ від 17.04.2008 року № 374 «Про підвищення пенсій окремим громадянам у зв`язку з ростом середньомісячної заробітної плати штатного працівника» розмір пенси складав 2382,50 грн. З 01.04.2008 року після проведення масового перерахунку розмір складав 2391,08 грн. З 01.07.2008 після проведення масового розрахунку розмір пенсії складав 2415,42 грн., а з 01.10.2008 року після проведення масового перерахунку з урахуванням кратності 1,35 розмір пенсії складав 2654,01 грн. Після масових підвищень з 01.04.2009 року 2661,51 грн., з 01.07.2009 року - 2668,21 грн., з 01.10.2009 року 2682,41 грн., з 01.11.2009 року 2723,43 грн., з 01.01.2010 року 2764,45 грн., з 01.04.2010 року 2798,77 грн., з 01.10.2010 року 2812,03 грн., з 01.12.2010 року - 2820,61 грн., з 01.01.2011 року 2833,09 грн., з 01.04.2011 року 2908,61 грн., з 01.10.2011 року - 2924,21 грн., з 01.12.2011 року 2936,69 грн., з 01.01.2012 року - 3519,52 грн., з 01.03.2012 року 3598,77 грн., з 01.04.2012 року 3611,25 грн. З 01.05.2012 року відповідно постанови КМУ №327 від 23.04.2012 року «Про підвищення рівня соціального захисту населення» з 01.05.2012 року після проведення масового перерахунку, з використанням для розрахунку середньої зарплати народному господарству за 2007 рік (1197,91 грн.) розмір пенсії складав 4360,17 грн., а з 01.12.2012 року 4396,05 грн., з 01.01.2013 року 4403,85 грн., 4446,75 грн., з 01.09.2015 року - 4544,25 грн., з 01.05.2016 року 4623,31 грн., з 01.12.2016 року 5021,11 грн., з 01.05.2017 року - 5242,11 грн. з 01.10.2017 року проведено масовий перерахунок пенсії відповідно до Закону України від 03.10.2017 року № 2148 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з використанням показника середньої заробітної плати 3764,40 грн. та показника вартості одного року страхового стажу 1 відсоток. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, встановлено в розмірі 1452 грн. З 01.10.2017 року відповідно до Закону № 1058, пенсія розраховується виходячи із: стажу, згідно статті 24 Закону №1058 - 34 роки 3 місяці 21 день, в т.ч. робота за списком № 1 шахтарі 29 років 6 місяців 28 днів (зарахований по 20.01.1999 року); коефіцієнта стажу, згідно статті 25 Закону № 1058 0,63250; коефіцієнта заробітку за періоди роботи з 01.05.1994 року по 30.01.1996 року, згідно статті 40 Закону № 1058 2,74716; середньої заробітної плати в України за 2016 рік, з якої сплачені страхові внески 3764,40 грн. З 01.10.2017 розмір пенсії склав 10539,17 грн., у тому числі: 6540,94 грн. розмір пенсії за віком (0,63250*2,74716*3764,40); 551,76 грн. доплата за 38 років понаднормативного стажу (1452 грн.*38%); 580,80 грн. підвищення інвалідам війни 2 групи; 1635,24 грн. збільшення інвалідам війни; 50 грн. щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інвалідам війни; 1180,43 грн. доплата шахтарям до мінімального розміру (а.с. 48).

10.09.2018 року позивач звернувся до управління з заявою відповідно до якої просив здійснити поновлення виплати основного розміру пенсії з коефіцієнтом страхового стажу розрахунку 1 (а.с. 49).

Листом від 21.09.2018 року № 426/Л-01-01-01 Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повідомило позивачу про те, що з 01.10.2017 року проведено масовий перерахунок пенсії відповідно до Закону України від 03.10.2017 року № 2148 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з використанням показника середньої заробітної плати 3764,40 грн. та показника вартості одного року страхового стажу 1 відсоток. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, встановлено в розмірі 1452,00 грн. з 01.10.2017 року відповідно до Закону № 1058, пенсія розраховується, виходячи із: стажу, згідно статті 24 Закону №1058 - 34 роки 3 місяці 21 день, в т.ч. робота за списком № 1 шахтарі 29 років 6 місяців 28 днів (зарахований по 20.01.1999 року); коефіцієнта стажу, згідно статті 25 Закону № 1058 0,63250; коефіцієнта заробітку за періоди роботи з 01.05.1994 року по 30.01.1996 року, згідно статті 40 Закону № 1058 2,74716; середньої заробітної плати в України за 2016 рік, з якої сплачені страхові внески 3764,40 грн. З 01.10.2017 розмір пенсії склав 10539,17 грн., у тому числі: 6540,94 грн. розмір пенсії за віком (0,63250*2,74716*3764,40); 551,76 грн. доплата за 38 років понаднормативного стажу (1452 грн.*38%); 580,80 грн. підвищення інвалідам війни 2 групи; 1635,24 грн. збільшення інвалідам війни; 50 грн. щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інвалідам війни; 1180,43 грн. доплата шахтарям до мінімального розміру. Управління виконує свої функції виключно з дотриманням вимог винного законодавства (а.с. 51).

Позивач вважає протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької по застосуванню коефіцієнту страхового стажу у розмірі 0,63250 при розрахунку пенсії з 01.10.2017 року, в зв`язку з чим звернувся до суду з позовом про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області провести перерахунок пенсії із застосування коефіцієнту страхового стажу у розмірі 1 за період з 01.10.2017 року по теперішній час.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

З 01.01.2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058, який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Отже, з прийняттям зазначеного Закону призначення, нарахування та перерахунок пенсії здійснюється в межах положень передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції від 01.10.2017 року) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою:

ТП = Св : В, де:

ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;

Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати;

В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.

Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно ст. 1 Закону № 1058 коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Приписами частини першої статті 25 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» визначено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = (См х Вс) : (100% х 12), де

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 цього Закону, - 0,85 (ч. 2 ст. 25 Закону № 1058).

Суд зазначає, що 11.10.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII від 03.10.2017, яким внесені зміни до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року.

Відповідно до статті 4-3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

З матеріалів справи вбачається, що пенсія була призначена позивачу відповідно до положень Закону України Про пенсійне забезпечення, тобто до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", у зв`язку з чим у відповідності до вище вказаних положень пенсія підлягала перерахунку з 01.10.2017 року з врахуванням частини 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Суд зазначає, що Закон України № 2148-VIII від 03.10.2017 не визнано неконституційним Конституційним Судом України, який до того ж у Рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

У рішенні від 09.10.1979 у справі Ейрі проти Ірландії Європейський суд з прав людини констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення від 12.10.2004 у справі КйартанАсмудсон проти Ісландії).

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

З огляду на вищевикладене, при здійснення розрахунку коефіцієнту страхового стажу, відповідно до вимог статті 25 Закону № 1058, величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%

Враховуючи вищенаведені положення вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 з 01.10.2017 року здійснено розрахунок коефіцієнту страхового стажу з використанням наступних показників:

См(сума місяців страхового стажу) складає 759 місяців = (63 роки (34 роки (страховий стаж) + 29 років (пільговий стаж) х 12 місяців) + 3 місяці.

Вс (величина оцінки одного року страхового стажу) дорівнює 1%.

КС (Коефіцієнт страхового стажу) = 759 (сума місяців страхового стажу) х 1% (величина оцінки одного року страхового стажу) : (100% х 12) = 0,63250

Отже, коефіцієнт страхового стажу для розрахунку пенсії з 01.10.2017 року складає 0,63250.

Суд звертає увагу позивача на те, що коефіцієнт страхового стажу не є конкретно визначеною величиною, та розраховується по формулі визначеною у статті 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та відповідно розраховується з урахуванням суми місяців страхового стажу, який для кожного пенсіонера є різним та залежить від кількості відпрацьованих місяців, а також величини оцінки страхового стажу, яка визначена Законом України № 1058.

Суд зазначає, що при розрахунку коефіцієнту страхового стажу позивача відповідачем була використана величина страхового стажу, яка дорівнює 1%.

Враховуючи викладене суд вважає, що відповідачем з 01.10.2017 року правомірно здійснено розрахунок страхового стажу в розмірі 0,63250.

Також, суд вказує, що фактично коефіцієнт страхового стажу з 01.10.2017 року зменшився, однак було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій, та відповідно з 01.10.2017 року перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням показника середньої заробітної плати на рівні 3764,40 грн.

Таким чином, вказані зміни не погіршили умов отримання пенсії позивачем.

Стосовно посилання позивача на те, що відповідач повинен був збільшити коефіцієнт страхового стажу з 0,85 до 1 відсотку, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75 відсотку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області правомірно при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017 року застосуванню коефіцієнту страхового стажу у розмірі 0,63250, а отже відсутні підстави для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнту страхового стажу у розмірі 1 за період з 01.10.2017 року по теперішній час,

Стосовно вимоги позивача про виплату компенсації відповідно до вимог Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку порушенням строків їх виплати від 19.10.2000 року № 2050-III (далі по тексту Закон № 2050) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно ст. 2 Закону № 2050 компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Приписами статті 3 цього Закону визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету (стаття 6 Закону № 2050).

Зазначені положення також викладені у Постанові Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Враховуючи, що пенсія позивачу не припинялась та виплачується згідно норм чинного законодавства, а виплата невірного розрахунку позивачу пенсії не нараховувалась, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищевикладене, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області по застосуванню коефіцієнту страхового стажу у розмірі 0,63250 при розрахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.10.2017 року по теперішній час, зобов`язання Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області провести перерахунок пенсії із застосування коефіцієнту страхового стажу у розмірі 1 за період з 01.10.2017 року по теперішній час, та провести йому виплату з урахуванням компенсації відповідно до вимог Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає, що позивач відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений, отже судовий збір не відшкодовується.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області по застосуванню коефіцієнту страхового стажу у розмірі 0,63250 при розрахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.10.2017 року по теперішній час, зобов`язання Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області провести перерахунок пенсії із застосування коефіцієнту страхового стажу у розмірі 1 за період з 01.10.2017 року по теперішній час, та провести йому виплату з урахуванням компенсації відповідно до вимог Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати- відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 28 жовтня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська