Справа № 684/651/19
Суддя: Галиш І. Б.
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 684/651/19
Провадження № 2-а/684/13/2019
РІШЕННЯ

іменем України

23 жовтня 2019 року

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Галиш І.Б.

за участі секретаря с/з Гонти Н.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт.Стара Синява адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП №3 Любарського ВП капітана поліції Білоуса Віталія Анатолійовича про визнання дій незаконними, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР №611533 від 21 вересня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника СРПП №3 Любарського ВП капітана поліції Білоуса Віталія Анатолійовича про визнання дій незаконними, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР №611533 від 21 вересня 2019 року.

В обґрунтування вимог вказує, що 21 вересня 2019 року близько 13 години 00 хвилин, керуючи мотоциклом марки «Yamaha YBR» 125 державний номер НОМЕР_1 рухався по вул. Л.Українки міста Любар, раптом в нього заблокувалося заднє колесо і далі він не міг рухатись, тому був змушений здійснити зупинку для виявлення та усунення несправностей. З великими зусиллями він забрав мотоцикл з проїзної частини дороги так, щоб він не заважав рухові транспортних засобів та пішоходів. Мотоцикл стояв без аварійної світлової сигналізації чи знаку аварійної зупинки та миготливого червоного ліхтаря, оскільки в даного транспортного засобу технічно відсутня світлова аварійна сигналізація та не має фізичної можливості перевозити знак аварійної зупинки чи червоного миготливого ліхтаря. Близько 13 год. 40 хв., закінчивши усунення несправності, він мав намір продовжити свій шлях, однак в цей час до нього під`їхала патрульна машина, інспектор патрульної поліції незрозуміло для нього відрекомендувався не запитавши причини зупинки та чи потрібна йому допомога, повідомив, що він здійснив порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП та взявши його документи направився до службового автомобіля для складання постанови в справі про адміністративне правопорушення. Так, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП за стоянку (зупинку) ближче 10 метрів до пішохідного переходу та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Вказану постанову вважає необґрунтованою та незаконною, оскільки інспектор при її складанні не зважив на його пояснення, те що він не міг рухатись далі та зупинка була вимушеною мірою, мотоцикл був розташований далеко від проїзжої частини. Окрім того, при накладенні штрафу не було враховано його особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід врахувати при призначенні адміністративного стягнення, що передбачено ст.33 КУпАП. Оскільки постанова винесена з порушенням його прав, є необґрунтованою, незаконною, позивач просить позов задовольнити та: визнати дії начальника СРПП №3 Любарського ВП капітана поліції Білоуса В.А. щодо складання постанови серії БР №611533 від 21.09.2019 року про адміністративне правопорушення незаконними; визнати постанову протиправною, скасувати її та закрити провадження у справі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, суду пояснив, що він здійснив вимушену зупинку за технічним станом транспортного засобу, оскільки було заблоковано заднє колесо, він прибрав транспортний засіб із проїзної частини дороги, після чого самостійно усунув вказану проблему з колесом і коли збирався продовжити рух, то до нього під`їхав патрульний автомобіль поліції. Про несправність транспортного засобу він повідомив інспектору на місці події однак, жодним чином на це, працівники поліції не відреагували. Також в судовому засіданні ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на його корить понесені витрати на поштове відправлення та на диски.

Відповідач начальник СРПП №3 Любарського ВП капітан поліції Білоуса В.А. в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії БР №611533 від 21.09.2019 року, ОСОБА_1 21.09.2019 року о 13 год. 40 хв. керуючи, мотоциклом марки «Yamaha YBR» 125 державний номер НОМЕР_1 в смт. Любар по вул. Л.Українки, здійснив стоянку (зупинку) ближче 10 метрів від пішохідного переходу та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП.

Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з п. 15.9 «г» Правил дорожнього руху України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м. від них з обох боків.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів, зокрема, за порушення правил зупинки.

Разом з тим правила дорожнього руху передбачають і дії водія в разі вимушеної зупинки, на що посилається позивач.

Пунктом 1.10 ПДР визначено, що вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Так, п.15.14 ПДР передбачено, що в разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил, зокрема у відповідності до вимог п. 9.9 ПДР увімкнути аварійну світлову сигналізацію, а у разі, якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар.

Позивач згідно вимог адміністративного позову та поясннь в судовому засіданні не заперечує того факту, що його транспортний засіб мотоциклом марки «Yamaha YBR» 125 державний номер НОМЕР_1 , дійсно знаходився ближче 10 м. від пішохідного переходу, однак вказав, що його зупинка була вимушеною у зв`язку з технічним станом транспортного засобу, оскільки було заблоковано заднє колесо та неможливо продовжити рух, він прибрав транспортний засіб із проїзної частини дороги на узбіччя, усував несправності, однак без аварійної світлової сигналізації чи знаку аварійної зупинки та миготливого червоного ліхтаря, оскільки в даного транспортного засобу технічно відсутня світлова аварійна сигналізація та не має фізичної можливості перевозити знак аварійної зупинки чи червоного миготливого ліхтаря, про що надав відео огляд транспортного засобу та інструкцію з експлуатації.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно із п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, при розгляді справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Всупереч зазначеним нормам, оскаржувана постанова від 21 вересня 2019 року не містить жодного посилання на докази, якими керувався уповноважений орган при винесенні постанови, при цьому, що позивач оспорював правопорушення.

Так, ч.3 ст.283 КУпАП України визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Натомість, у винесеній відповідачем постанові не вказано інформацію про технічний засіб, яким здійснено яким здійснено фото або відеозапис, відсутнє застереження про його наявність та долучення до постанови як доказу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд приходить до висновку, що слід скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія серії БР №611533 по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 , оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо наявності в діях позивача складу даного адміністративного правопорушення, доказів належного встановлення обставин події, зокрема і тих, що виключають можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що норми статті 286 КАС України є спеціальними у відношенні до ст. 245 КАС України ( щодо повноважень суду при вирішенні справи) позов необхідно задовольнити частково, - відмовивши у позові в частині визнання дій начальника СРПП №3 Любарського ВП капітана поліції Білоуса Віталія Анатолійовича про визнання незаконними, крім того права та законні інтереси позивача вже повністю поновленні шляхом скасування оскаржуваної постанови.

Вимоги позивача про стягнення на його користь понесених витрат на поштове відправлення та на придбання дисків не підлягають задоволенню, оскільки зазначені витрати не віднесені главою 8 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 1, 9, 33, 36, 122, ч. 1, 247 п. 1, 280, 283, 288, 293, 294 КУпАП, ст.ст. 9, 10, 11, 77, 79, 241-246, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БР 18 № 611533 від 21 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , серія та номер паспорта НОМЕР_2 , виданий Старосинявським РВ УМВС України в Хмельницькій області від 31 серпня 2006 року.

Відповідач: начальник СРПП №3 Любарського ВП Білоус Віталій Анатолійович , місце знаходження: вул. Черняхівського, 7, смт. Любар, Житомирська область.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2019 року.

Головуюча суддя Галиш І.Б.