Справа № 522/12322/19
Суддя: Донцов Д. Ю.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/765/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання - Скибінській Є.С.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 4-ї роти Управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенанта поліції Іваніцького Ігоря Вікторовича, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 18.07.2019 року звернувся позивач із вказаним позовом та просить скасувати постанову інспектора 4-ї роти Управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенанта поліції Іваніцького І.В. серії ДП18 №506238 від 08.07.2019 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вимог Правил дорожнього руху не порушував, рухався не на великоваговому автомобілі, а тому не повинен був проходити ваговий контроль, жодних доказів вчинення правопорушення відповідачем надано не було. Окрім цього, відповідачем було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, що стало підставою для звернення до суду із вказаною позовною заявою.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.07.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відзиві на адміністративний позов зазначив про відсутність підстав для задоволення позовних вимог оскільки ОСОБА_1 не виконав вимог знака 3.41 «Стоп-контроль», не зупинившись перед знаком, чим порушим Правила дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Представник Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою інспектора 4-ї роти Управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенанта поліції Іваніцького І.В. серії ДП18 №506238 від 08.07.2019 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. При цьому зазначено, що 08.07.2019 року о 12:45 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz., д/н НОМЕР_1 , на дорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ під час проходження вагового контролю не виконав вимогу знаку 3.41 «Контроль», а саме здійснив проїзд без зупинки, чим порушив вимоги розділу 33 Правил дорожнього руху.

Вирішуючи питання щодо правомірності дій відповідача при винесенні постанови та наявності в діях позивача ознак складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, з метою встановлення дійсних обставин справи ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.07.2019 року встановлено відповідачу строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали надати до суду докази, що підтверджують скоєння позивачем адміністративного правопорушення та підстави складання оскаржуваної постанови. Разом з тим, жодних доказів, які б підтверджували наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП до суду надано не було.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст.62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, а повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 КАС України, при цьому, у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі « Дактарас проти Литви » від 24 листопада 2000 року ).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази щодо події правопорушення та вини позивача в матеріалах справи відсутні, на вимогу суду надані не були.

Суд приходить до висновку, що відповідач не виконав вимоги ст.280 КУпАП, згідно якої посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також не виконав вимоги ч.2 ст.19 Конституції України.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, враховуючи, що відповідачем не було надано до суду доказів на підтвердження наявності вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав, за відсутності події та складу правопорушення, що є підставою для її скасування та закриття провадження у справі.

Куруючись ст.ст. 2, 4, 7, 9, 77, 205, 241-246, 268-271, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 4-ї роти Управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенанта поліції Іваніцького Ігоря Вікторовича, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Скасувати постанову інспектора 4-ї роти Управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенанта поліції Іваніцького І.В. серії ДП18 №506238 від 08.07.2019 року про накладення на ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 27.07.2009 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 28.10.2019 року.

Суддя Д.Ю. Донцов