Справа № 824/390/19-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/390/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням збільшених позовних вимог, позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправним та скасувати: рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області №49 від 15.02.2019 р. про анулювання реєстрації платника єдиного податку; податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №; податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №; податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №; податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №; податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №; вимогу про сплату боргу від 18.02.2019 р. №Ф- в сумі 23394,87 грн; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 18.02.2019 р. в сумі 6873,93 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що за період господарської діяльності ФОП ОСОБА_2 з 01.10.2015 р. по 30.09.2018 р. проведено податковим органом документальну планову перевірку з 30.11.2018 р. по 23.12.2018 р. та позапланову перевірку з 23.01.2019 р. по 29.01.2019 р., за результатами якої зроблено висновок, що позивачем порушено умови перебування платником єдиного податку на спрощеній системі оподаткування - платника єдиного податку 3 групи. У зв`язку із чим було прийнято рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області №49 від 15.02.2019 р. про анулювання реєстрації платника єдиного податку та винесено податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №; податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №; податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №; податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №; податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №; вимогу про сплату боргу від 18.02.2019 р. №Ф- в сумі 23394,87 грн; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 18.02.2019 р. в сумі 6873,93 гривень. Однак, позивач стверджує, що не порушував умови перебування платником єдиного податку на спрощеній системі оподаткування - платника єдиного податку 3 групи. Так, позивач зазначив, що 03.01.2015 р. уклав з ФОП ОСОБА_3 договір передання в користування на безоплатній основі нежитлових приміщень у м. Вижниця, який є договором позички, за умовами якого не передбачено нарахування та сплата орендної плати та отримання позивачем прибутку. Таким чином, позивач вказує, що безоплатне тимчасове володіння та користування майном не передбачає проведення жодних розрахунків або взаємозаліків.

Крім того, позивач зазначив, що рішення про анулювання реєстрації плутаника єдиного податку є адміністративно-господарською санкцією, яка може бути застосована протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення. Таким чином, позивач вказує, що оскільки ФОП ОСОБА_1 виключено з реєстру платників податку з 01.01.2016 р., відповідачем порушено строки притягнення до відповідальності , які встановлені законом.

Також, позивач зазначає, що податковим органом при визначені сум отриманого доходу ФОП ОСОБА_1 до сум доходу за 2017 р. та 9 місяців 2018 р. безпідставно включено суми поворотної фінансової допомоги, що була отримана позивачем згідно договорів позички, яка не підлягала оподаткуванню податком на дохід.

Крім того, позивач стверджує, що податковим органом не враховано витрати позивача понесені у 2016 році у зв`язку із вагітністю та пологами в сумі 11408 грн, яка була компенсована із Фонду соціального страхування 27.04.2016 році. Однак, податковий орган визначив вказану суму 11408 грн, лише як як дохід за 2016 рік.

Враховуючи наведене позивач вказав, що висновки контролюючого органу щодо заниження ФОП ОСОБА_2 податку на доходи фізичних осіб, військового збору, єдиного соціального внеску, який підлягав нарахуванню з чистого оподаткованого доходу на суму доходу (прибутку) за період з 01.01.20169 р. по 30.09.2018 р. є неправомірними

З вказаних підстав позивач просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Головне управління ДФС у Чернівецькій області заперечувало проти позову та вказувало, що за результатами проведених документальної планової та позапланової перевірки за період господарської діяльності ФОП ОСОБА_2 з 01.10.2015 р. по 30.09.2018 р. виявлено порушення умови перебування позивача на спрощеній системі оподаткування - платника єдиного податку 3 групи. Податковий орган зазначає, що під час перевірки позивач не надав у повному обсязі документи, що підтверджували б його фінансово-господарську діяльність. Перевіркою встановлено, що позивач уклав 03.01.2015 р. договір оренди, відповідно до якого здавав в користування нежитлове приміщення з 01.10.2015 р. по 06.12.2016 р. за відсутності в реєстраційних відомостях вказаного виду діяльності. Крім того, у вказаному договорі визначено, що розрахунок між сторонами договору буде здійснено за рахунок надання в користування позивача майна в сумі 120000 гривень. Податковий орган класифікує вказані обставини як товарообмінну операції, яка передбачає проведення розрахунків за послуги у не грошовій формі. Таким чином, податковий орган вказує, що перебуваючи на спрощеній системі оподаткування, позивач здійснював діяльність, яка не зазначена у реєстрі платників єдиного податку, а тому правомірно прийнято рішення №49 від 15.02.2019 р. про анулювання реєстрації платника єдиного податку. Крім того, перевіркою встановлено заниження позивачем за період 2016-2017 років чистого оподаткованого доходу, який складав 1013053,91 гривень. Таким чином, податковий орган вказує, що позивач з 11.11.2017 р. повинен був зареєструватись платником податку на додану вартість. На підставі вказаного, відповідач стверджує, що правомірно було прийнято: податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. № про сплату 29752,90 грн податку на доходи фізичних осіб та 7438,23 грн штрафних санкцій; податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. № про сплату 2479,41 грн військового збору та 619,85 грн штрафних санкцій; податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. № про сплату 218870 грн податку на додану вартість та 54717,50 грн штрафних санкцій; податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. № про сплату 340 грн штрафних санкцій за неподання декларації про майновий стан та доходи за 2016-2017 роки; податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. № про сплату 510 грн штрафних санкцій за ненадання документів для перевірки.

Крім того, податковий орган зазначає про безпідставність тверджень позивача щодо отримання поворотної фінансової допомоги за 2017 рік та 9 місяців 2018 р., оскільки документів щодо оприбуткування/повернення фінансової допомоги до перевірки не було надано. Згідно банківських виписок за період з 01.10.2015 р. по 30.09.2018 р. не встановлено надходження коштів на рахунок позивача від ОСОБА_3 . При цьому, в книзі обліку доходів, яка була представлена на перевірку, відсутні дані щодо отриманої/повернутої фінансової допомоги. Податковий орган зазначає, що самостійно задекларовані позивачем обсяги доходу за 2016-2017 р., що заповнені на підставі даних книги обліку доходів, не містять сум отриманої/повернутої фінансової допомоги.

З вказаних підстав відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.04.2019 р. відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по справі на 23.05.2019 року.

В підготовчому засіданні 23.05.2019 р. представник позивача подав до суду відповідь на відзив податкового органу. У зв`язку із вказаним, представник відповідача просив оголосити перерву в судовому засіданні для ознайомлення з відповідь на відзив та надання додаткових пояснень. На підставі вказаного, судом оголошено перерву в підготовчому засіданні до 29.07.2019 року.

29.07.2019 р. судове засідання не відбулося, у зв`язку із неявкою учасників справи в судове засідання. Від представника позивача надійшло клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку із хворобою та не можливістю прибути у судове засідання. Представник відповідача подав через канцелярію суду клопотання про те, що не заперечує проти перенесення судового засідання на іншу дату. Розгляд справи призначено на 19.08.2019 року.

В підготовче засідання 19.08.2019 р. з`явився представник позивача. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, однак подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням у відпустці. Однак, суд визнав неповажними причини нявки представника податкового органу та продовжив підготовче провадження. Суд усною ухвалою закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті. Судове засідання призначено на 09.09.2019 року.

В судове засідання 09.09.2019 р. з`явились учасники справи. Під час розгляду справи по суті виникла необхідність витребування від позивача додаткових доказів по справі, у зв`язку із чим в судовому засіданні оголошено перерву до 26.09.2019 року.

25.09.2019 р. позивачем надано додаткові докази по справі, витребувані в судовому засіданні 09.09.2019 року.

В судовому засіданні 26.09.2019 р., після з`ясування обставин справи та дослідження доказів, учасниками справи подано клопотання про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі. Позивач та представник позивача підтримали позов, в той час як представник відповідача заперечував проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку із вказаним суд вирішив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Оцінивши повідомлені представниками сторін обставини справи, суд вважає, що наявні достатні підстави для прийняття судового рішення.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідачем проведено документальну планову перевірку самозайнятої особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.10.2015 р. по 30.09.2018 р., за результатами якої складено акт №206/24-13-13-04-18/ від 20.12.2018 року. (том 1 а.с. 98-124).

В акті перевірки складено висновки про виявлені порушення: здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку; встановлено заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в період з 01.01.2016 р. по 30.09.2018 р. в сумі 109834,78 грн; не нараховано єдиний внесок з чистого оподаткованого доходу за період з 01.01.2016 р. по 30.09.2018 р. в сумі 68440,20 грн; не нараховано та не утримано військовий збір за період з 01.01.2016 р. по 30.09.2018 р. в сумі 9152,90 грн; занижено податок на додану вартість в сумі 17637 грн за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р.; занижено податок на додану вартість в сумі 218870 грн за період з листопада 2017 р. по вересень 2018 року; не подано декларацій про майновий стан і доходи за 2016 -2017 роки.

Судом встановлено, що не погоджуючись з висновками перевірки позивач подав до податкового органу заперечення, в якому наведено обставини, які не були досліджені під час перевірки, оформлені актом №206/24-13-13-04-18/ від 20.12.2018 року.

У зв`язку із вказаним, податковим органом проведено документальну позапланову перевірку самозайнятої особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.10.2015 р. по 30.09.2018 р., за результатами якої складено акт №30/24-13-13-04-18/ від 05.02.2019 року. (том 1 а.с. 24-66).

В акті перевірки складено висновки про виявлені порушення: здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку; встановлено заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2016-2018 р. в сумі 29752,90 грн; не нараховано єдиний внесок з чистого оподаткованого доходу за період з 01.01.2016 р. по 01.09.2017 р. в сумі 23394,87 грн; не нараховано та не утримано військовий збір за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. в сумі 2479,41 грн; занижено податок на додану вартість в сумі 218870 грн за період з листопада 2017 р. по вересень 2018 р.; не подано декларацій про майновий стан і доходи за 2016 -2017 роки; не надано посадовим особа контролюючого органу під час перевірки документів, які підтверджують показники, відображені у податковій звітності.

15.02.2019 р. відповідачем прийнято рішення №49 про анулювання реєстрації ОСОБА_1 як платника єдиного податку, у зв`язку із порушенням умов перебування на спрощеній системі оподаткування - платника 3 групи. (том 1 а.с. 12-13).

На підставі виявлених порушень податковим органом складено:

- податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. № про сплату 29752,90 грн податку на доходи фізичних осіб та 7438,23 грн штрафних санкцій;

- податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. № про сплату 2479,41 грн військового збору та 619,85 грн штрафних санкцій;

- податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. № про сплату 218870 грн податку на додану вартість та 54717,50 грн штрафних санкцій;

- податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. № про сплату 340 грн штрафних санкцій за неподання декларації про майновий стан та доходи за 2016-2017 роки;

- податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. № про сплату 510 грн штрафних санкцій за ненадання документів для перевірки;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-002061304 від 18.02.2019 р. на суму податкового боргу 23394,87 грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 18.02.2019 р. в сумі 6873,93 гривень. (том 1 а.с. 126-138).

Матеріали справи містять договір№1 від 03.01.2015 р. укладений між позивачем та ОСОБА_3 щодо оренди нежитлових приміщень площею 392,4 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, 03.01.2015 р. між сторонами укладено акт приймання-передачі нежитлових приміщень відповідно до договору оренди від 03.01.2015 року.( том 1 а.с. 15-22).

До матеріалів справи додано договори позички укладені між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 від 22.08.2017 р. в сумі 50000 грн, від 06.10.2017 р. в сумі 40000 грн, від 17.01.2018 р. в сумі 200000 грн, від 10.11.2017 р. в сумі 60000 грн (том 1 а.с. 158-165)

На підтвердження отримання/повернення поворотної фінансової допомоги згідно договорів позички від 22.08.2017 р., від 06.10.2017 р., від 17.01.2018 р., від 10.11.2017 р., позивачем надано квитанції до прибуткового касового ордера, видаткові касові ордера. (том 1 а.с. 139-157).

Матеріали справи містять банківські виписки по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 2016-2018 р., податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку ОСОБА_1 за період з 2016-2017 р., відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 р. по 30.09.2018 р., копію книги обліку доходів ОСОБА_1 як платника 3-ої групи єдиного податку. (том 1 а.с. 166-201, том 2 а.с. 61-124).

Спірні правовідносини полягають у перевірці правомірності дій податкового органу під час прийняття: рішення №49 від 15.02.2019 р. про анулювання реєстрації платника єдиного податку; податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №; податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №; податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №; податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №; податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №; вимогу про сплату боргу від 18.02.2019 р. №Ф- в сумі 23394,87 грн; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 18.02.2019 р. в сумі 6873,93 гривень.

Спірні правовідносини врегульовано Податковим кодексом України.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 р. №2755 -VI (далі - ПК України).

Щодо прийнятого рішення Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області №49 від 15.02.2019 р. про анулювання реєстрації платника єдиного податку, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Згідно частини другої вказаної статті, дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, Законом України "Про банки і банківську діяльність" та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Однак, суд звертає увагу, що дія статті 250 Господарського кодексу України обмежена лише частиною другою цієї статті та її дія не поширюється лише на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим Кодексом України, Законом України "Про банки і банківську діяльність" та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів, а поняття штрафної санкції в розумінні Податкового кодексу України не включає в себе поняття адміністративно-господарської санкції у вигляді анулювання свідоцтва платника єдиного податку, оскільки, відповідно до пп.14.1.265 статті 14 Податкового кодексу України, штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.116.1 статті 116 Податкового кодексу України, у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення - рішення.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що застосована до позивача адміністративно-господарська санкція у вигляді анулювання реєстрації платника єдиного податку та виключення з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2016 року є адміністративно-господарською санкцією в розумінні статті 239 Господарського кодексу України та може бути застосована протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення. В даному випадку, відповідачем порушено вказаний строк, визначений статтею 250 Господарського кодексу України, оскільки порушення виявлено за період з 01.10.2015 р. по 06.12.2016 р., а санкція застосована рішенням від 15.02.2019 року.

З вказаних підстав суд дійшов висновку про протиправність прийняття рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області №49 від 15.02.2019 р. про анулювання реєстрації платника єдиного податку та наявність підстав для його скасування.

Аналогічна правова позиція застосована Вінницьким апеляційним адміністративним судом у постанові від 16.08.2018 р. справа №824/155/18-а та Сьомим апеляційним адміністративним судом у постанові від 03.04.2019 р. справа №824/275/18-а.

Щодо прийнятих податковим органом податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №; податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №; податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №; податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №; податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №; вимогу про сплату боргу від 18.02.2019 р. №Ф- в сумі 23394,87 грн; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 18.02.2019 р. в сумі 6873,93 грн, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що підставою для здійснення податковим органом позивачу донарахувань з єдиного соціального внеску та прийняття вимоги від 18.02.2019 р. №Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій стали висновки контролюючого органу про порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 умов перебування на спрощеній системі оподаткування із відповідним переведенням позивача на загальну систему оподаткування та визначення суми чистого оподатковуваного доходу та суми понесених витрат.

Водночас, як встановлено судом прийняття рішення №49 від 15.02.2019 р. про анулювання реєстрації платника єдиного податку та переведення позивача на загальну систему оподаткування податковим органом здійснено протиправно.

Крім того, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 у встановленому законом порядку був зареєстрований суб`єктом підприємницької діяльності із обранням третьої групи спрощеної системи оподаткування за ставкою 5% (без сплати ПДВ).

Згідно з пп.3 п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України визначено, що третю групу спрощеної системи оподаткування можуть обрати фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.297 Податкового кодексу України платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів:

1) податку на прибуток підприємств;

2) податку на доходи фізичних осіб у частиш доходів (об`єкта оподаткування), що отримані в результаті господарської діяльності платника єдиного податку першої - четвертої групи (фізичної особи) та оподатковані згідно з главою І Розділу XIV;

3) податку на додану вартість з операцій з постачання товарів, робіт та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, крім податку на додану вартість, що сплачується фізичними особами та юридичними особами, які обрали ставку єдиного податку, визначену підпунктом 1 пункту 293.3 статті 293 цього Кодексу, а також що сплачується платниками єдиного податку четвертої групи;

4) податку на майно (в частині земельного податку), крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва;

5) рентної плати за спеціальне використання води платниками єдиного податку четвертої групи.

Крім того, відповідно до п.4 ч. 1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного соціального внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» базою оподаткування єдиним внеском для фізичних осіб-підприємців, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Також, казаною нормою передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Таким чином, нарахування контролюючого органу єдиного соціального внеску на суму отриманого доходу (прибутку) платника єдиного податку Ш групи є неправомірними.

Крім того, судом встановлено, що проведеною відповідачем перевіркою правильності визначення одержаного доходу позивачем за 2016-2017 роки встановлено його заниження в загальній сумі 1 699 831,53 грн, у тому числі за 2016 р. у сумі 614723 грн, за 2017р. у сумі 1085108,53 гривень.

Однак, п.292.11 ст.292 Податкового кодексу України, передбачено, що до складу доходу, визначеного цією статтею, не включаються суми фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, отриманої та поверненої протягом 12 календарних місяців з дня її отримання, та суми кредитів.

Судом встановлено, що позивачем укладено договори позики (поворотної фінансової допомоги) від 22.08.2017 року на суму 50000 грн, від 06.10.2017 р. на суму 40000 грн, від 10.11.2017 р. на суму 60000 грн, від 17 січня 2018 р. на суму 200000 гривень. Пунктом 3.1 вказаних договорів передбачалось, що термін повернення фінансової допомоги становить 12 місяців з моменту надання суми грошових коштів.

Станом на момент проведення документальної планової перевірки з 30.11.2018 р. по 13.12.2018 р. позивачем повернуто кошти поворотної фінансової допомоги за договорами позики від 22.08.2017 року на суму 50000 грн, від 06.10.2017 р. на суму 40000 грн та від 10.11.2017 р. на суму 60000 грн, що підтверджено квитанціями до прибуткового касового ордеру №1 від 02.07.2018 р., №2 від 06.07.2018 р., №3 від 12.07.2018 р., №4 від 17.07.2018 р., №5 від 25.07.2018 р. та книгою обліку доходів ОСОБА_1 , як платника 3-ої групи єдиного податку. (том 1 а.с. 139-140, том 2 а.с. 109-124). Щодо договору позики (поворотної фінансової допомоги) від 17.01.2018 р. в сумі 200000 грн, то строк повернення коштів за вказаним договором, станом на період проведення податковим органом документальної планової перевірки, не настав.

З вказаного слідує, що відповідачем при визначені сум отриманого позивачем доходу за 2016 р. у сумі 614 723,00 грн., за 2017 р. у сумі 1085108 грн, за період з 01.01.2018 р. - 30.09.2018 р. у сумі 959265 грн, безпідставно включено до сум отриманого ОСОБА_1 доходу за 2017 рік та 9 місяців 2018 р., суми поворотної фінансової допомоги за договорами позики (поворотної фінансової допомоги) від 22.08.2017 року на суму 50000 грн, від 06.10.2017 р. на суму 40000 грн, від 10.11.2017 р. на суму 60000 грн, від 17 січня 2018 р. на суму 200000 гривень. А отже підстав, для прийняття податковим органом податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №, податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №, податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №; податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №; податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №, вимогу про сплату боргу від 18.02.2019 р. №Ф- в сумі 23394,87 грн, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 18.02.2019 р. в сумі 6873,93 грн, не було.

На підставі вказаного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та скасовує рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області №49 від 15.02.2019 р. про анулювання реєстрації платника єдиного податку; податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №, податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №, податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №, податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №, податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №, вимогу про сплату боргу від 18.02.2019 р. №Ф- в сумі 23394,87 грн, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 18.02.2019 р. в сумі 6873,93 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено суду правомірність дій та прийнятих рішень, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати підлягають стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області №49 від 15.02.2019 р. про анулювання реєстрації платника єдиного податку; податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №, податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №, податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №, податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №, податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. №, вимогу про сплату боргу від 18.02.2019 р. №Ф- в сумі 23394,87 грн, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 18.02.2019 р. в сумі 6873,93 гривень.

3. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1921 грн відповідно до квитанції №0.0..1 від 07.04.2019 р., в сумі 3449,97 грн згідно квитанції №0.0..1 від 08.05.2019 року.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач: Головне управління ДФС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, 3).

Суддя Т.М. Брезіна