Справа № 640/7374/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7374/19 Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Ключковича В.Ю.,

Лічевецького І.О.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.

за участю представників учасників судового процесу:
від позивача (апелянта): Гирну С.Г., Ладиченко С.В.,

від відповідача - 1,2: Поліщук П.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві, Департаменту патрульної поліції про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у місті Києві, Департаменту патрульної поліції, в якому позивач просить суд:

- визнати процедури притягнення його Управлінням патрульної поліції у м. Києві, Департаменту патрульної поліції до дисциплінарної відповідальності з вказаними у позові порушеннями такими, що не відповідають нормам Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

- скасувати накази Управління патрульної поліції у м.Києві, Департаменту патрульної поліції № 222 та № 310 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності;

- скасувати накази на депреміювання начальника Департаменту патрульної поліції м. Києва якщо вони є в наявності;

- стягнути з Управління патрульної поліції у м. Києві, Департаменту патрульної поліції кошти які він не доотримав станом на 24 травня 2019 року за березень 2019 року на суму 7765,96 грн., за квітень 7765,96 грн.. Загальна сума не нарахованих мені коштів за 2019 рік 15531,92 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачі, на думку позивача, безпідставно позбавили позивача премій, оскільки підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності були відсутні.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2019 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачами подано до суду не було.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи та вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили суд скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідачів у судовому засіданні зазначив, що з доводами апеляційної скарги категорично не погоджується, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Натомість, вважає, що судом першої інстанції було повно та всебічно досліджено обставини справи із наданням їм належної правової оцінки у відповідності до норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права та відповідно прийнято законне та обґрунтоване рішення.

З огляду на зазначене, представник відповідачів просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.12.2018 у зв`язку з фактом можливого неналежного виконання службових обов`язків, зокрема, інспектором роти № 3 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразились у неналежному оформленні адміністративних матеріалів стосовно громадянки ОСОБА_2 , відповідно до сьт. 14 Дисциплінарного статуту НПУ, затвердженого ЗУ від 15.03.2018 № 2337-8 було прийнято наказ № 5468 «Про призначення службового розслідування».

За результатом проведеного на підставі цього Наказу службового розслідування 04 січня 2019 року начальником ДПП було затверджено висновок Комісії в якому Комісією зазначено, що в ході проведеного службового розслідування було частково підтверджено факт порушення службової дисципліни, зокрема, інспектором роти № 3 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразились у неналежному оформленні адміністративних матеріалів стосовно громадянки ОСОБА_2 .

За наведених обставин, Комісія вважала, зокрема, за вчинення вказаного дисциплінарного проступку відповідно до ч. 12 ст. 19, п. 3 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту НПУ інспектору роти № 3 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 оголосити сувору догану.

Згідно з висновком вказаного службового розслідування від 04.01.2019 та відповідно до ст.. 11-14 Дисциплінарного статуту НПУ відповідачем 05.03.2019 було прийнято Наказ № 222, яким, зокрема, позивачу оголошено сувору догану.

Також, судом встановлено, що 21.12.2018 до Департаменту патрульної поліції надійшла скарга громадянина ОСОБА_3 щодо складання 15.12.2018 позивачем протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим наказом від 05.03.2019 № 413 було призначено службове розслідування.

З огляду на зазначене, 05.03.2019 року відповідачем було видано наказ № 413 про призначення та проведення службового розслідування у зв`язку з фактом неналежного виконання своїх функціональних обов`язків 15.12.2018 інспектором роти № 3 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1

04 квітня 2019 начальником ДПП було затверджено висновок службового розслідування, призначеного на підставі наказу № 413 від 05.03.2019.

Як вбачається зі змісту вказаного висновку, Комісією зазначено, що в ході проведення службового розслідування підтвердився факт неналежного виконання своїх функціональних обов`язків 15.12.2018 інспектором роти № 3 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразились у неналежному оформленні адміністративних матеріалів стосовно водія ОСОБА_3 та вчинення дій, які підривають авторитет НПУ.

За наведених обставин, Комісія вважала за вчинення вказаного дисциплінарного проступку, зокрема, інспектора роти № 3 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 попередити про неповну службову відповідність.

Згідно з висновком службового розслідування від 04.04.2019 та відповідно до ст.. 11-14 Дисциплінарного статуту НПУ відповідачем 15.04.2019 було прийнято Наказ № 310, яким, зокрема, позивача попереджено про неповну службову відповідність.

Вважаючи, що відповідачем було не дотримано процедури притягнення його до дисциплінарної відповідальності та безпідставно позбавлено його премій у березні та квітні 2019 року, а Накази № 222 від 05.03.2019 та № 310 від 15.04.2019 протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позбавлення позивача премії за березень та квітень 2019 року було правомірно здійснено відповідачем у зв`язку з відстороненням останнього від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування на підставі наказу від 05.03.2019 № 411. Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем було правомірно притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності у виді попередження про неповну службову відповідність наказом відповідача від 15.04.2019 № 310.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів зазначає про таке.

Статтею 19 ЗУ «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно частин 1, 2, 3 та 4 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Частинами 1 та 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Приписами ст. 21 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Разом з тим, як було встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, 04 січня 2019 року начальником ДПП було затверджено висновок службового розслідування в ході якого було виявлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Водночас, наказ № 222 про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача відповідачем було прийнято 05 березня 2019 року, тобто більше ніж через два місяці після виявлення з дня виявлення дисциплінарного проступку.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач приймаючи наказ № 222 від 05.03.2019 порушив строк застосування до позивача дисциплінарного стягнення встановлений приписами ст.. 21 Дисциплінарного статуту НПУ.

Відповідачем, у свою чергу, жодних доказів на спростування відповідної інформації та доведення правомірності прийнятого рішення (наказу) суду не надано.

При цьому, судова колегія зауважує, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який останнім в даному випадку не виконаний.

Разом з цим, колегія суддів вважає за необхідне також зазначити, що відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, за наведених обставин та враховуючи, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано обґрунтованих доказів на спростування доводів позивача та підтвердження правомірності прийнятого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що наказ № 222 від 05.03.2019 є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з цим, судова колегія зазначає, що порушення відповідачем процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності само по собі не несе жодних правових наслідків для позивача, проте, є підставою для визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, що було прийнято з порушенням вимог законодавства.

При цьому, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки належним способом порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, то позовні вимоги про визнання процедури притягнення його відповідачем до дисциплінарної відповідальності з вказаними у позові порушеннями такими, що не відповідають нормам Дисциплінарного статуту Національної поліції України є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання щодо правомірності Наказу № 310 від 15.04.2019, колегія суддів зазначає про таке.

Як вбачається з матеріалів справи, у ході службового розслідування призначеного Наказом № 413 Комісією було встановлено, що позивач порушив вимоги статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п.п. 1-7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 року за №1452/735.

Дане порушення полягало в тому, що позивачем не було доставлено особи, відносно якої складено протокол за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до закладу охорони здоров`я, за наявності відмови від огляду на стан сп`яніння на місці, та не було відсторонено дану особу від керування транспортним засобом.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що 20 лютого 2019 року позивачем було надано письмові пояснення стосовно оформлення адміністративних матеріалів стосовно водія ОСОБА_3 .

Разом з цим, обставини встановлені у ході службового розслідування щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку підтверджуються записом нагрудного відеореєстратора позивача, що наявний в матеріалах справи.

З огляду на зазначене та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Разом з цим, жодних порушень відповідачем процедури проведення відповідного службового розслідування та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності колегією суддів під час апеляційного розгляду даної справи не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Наказ № 310 від 15.04.2019 відповідачем було прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому такий є правомірним, а позовні вимоги щодо його скасування безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача про скасування наказів на депреміювання начальника Департаменту патрульної поліції м. Києва, то вказані вимоги позивача є також безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідачами таких наказів не видавалось, що відповідно не було спростовано позивачем.

Щодо вимог позивача про стягнення з Управління патрульної поліції у м. Києві, Департаменту патрульної поліції кошти які позивач не доотримав станом на 24 травня 2019 року за березень 2019 року на суму 7765,96 грн., за квітень 7765,96 грн., то позивачем вказані вимоги не обґрунтовано та не наведено жодних правових підстав для їх задоволення.

При цьому, колегія суддів зауважує, що як правильно було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи позбавлення позивача премії за березень та квітень 2019 року було здійснено відповідачем у зв`язку з відстороненням його від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування на підставі наказу від 05.03.2019 № 411.

Разом з тим, позивачем не було заявлено позовних вимог щодо визнання вказаного наказу від 05.03.2019 № 411 протиправним повністю або в частині, а також не надано суду жодних доказів, що вказаний наказ є скасованим у встановленому законом порядку.

Натомість, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів ч. 5 ст. 70 ЗУ «Про Національну поліцію» за особою, відстороненою від виконання службових обов`язків (посади), зберігаються всі види грошового забезпечення, які були їй визначені до відсторонення, крім премії.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов правильно висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Водночас, оскільки судом першої інстанції не було досліджено та вирішено спір в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції № 222 від 05.03.2019, а судом апеляційної інстанції під час перегляду вданої справи встановлено протиправність зазначеного наказу, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а рішення Окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року в цій частині є помилковим та підлягає скасуванню.

Положеннями ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для його скасування в частині, та у цій частині прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 139, 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 222 від 05 березня 2019 року Про притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині що стосується інспектора роти № 3 батальону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в цій частині адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 222 від 05 березня 2019 року Про притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині що стосується інспектора роти № 3 батальону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді В.Ю. Ключкович

І.О. Лічевецький