Справа № 826/12778/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши письмовому провадженні заяву Підприємства "Благодар" Всеукраїнської організації інвалідів Союз організації інвалідів України про винесення додаткового рішення адміністративну справу
за позовом Підприємства "Благодар" Всеукраїнської організації інвалідів Союз організації інвалідів України (далі по тексту - позивач, Підприємство "Благодар")
доДержавної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Святошинському районі)
про1) визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24 лютого 2015 року №000261710 та №000271710; 2) визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 24 лютого 2015 року №000281710; 3) стягнення із Державного бюджету шкоди, заподіяної безпідставним винесенням грошового зобов`язання у сумі грошових зобов`язань, вчинених суб`єктом владних повноважень 210 328,15 грн. відносно позивача
Підприємство "Благодар" Всеукраїнська організація інвалідів Союз організацій інвалідів України (далі по тексту - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просило: 1) визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24 лютого 2015 року №000261710 та №000271710; 2) визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 24 лютого 2015 року №000281710; 3) стягнути із Державного бюджету шкоди, заподіяної безпідставним винесенням грошового зобов`язання у сумі грошових зобов`язань, вчинених суб`єктом владних повноважень 210 328,15 грн. відносно позивача.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2016 року та постановою Верховного Суду від 28 травня 2019 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2015 року залишено без змін.
У зв`язку із закінченням повноважень судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 , справу передано на повторний автоматизований розподіл.
Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу передано на розгляд судді Кузьменку В.А.
Позивач подав до суду заяву про винесення додаткового рішення, у якій просить постановити додаткову постанову та викласти абзац третій резолютивної частини постанови суду від 29 грудня 2015 року у наступній редакції: "3. Стягнути із державного бюджету шкоду, заподіяну безпідставним винесенням грошового зобов`язання у сумі грошових зобов`язань, вчинених суб`єктом владних повноважень у розмірі 210 328,15 грн. стосовно П-ва "Благодар" ВОІ СОІУ".
Питання про винесення додаткового судового рішення призначено до судового розгляду на 02 вересня 2019 року.
У судовому засіданні 02 вересня 2019 року у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання суд на підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив продовжити розгляд заяви у порядку письмового провадження.
Розглянувши подану заяву і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.
Як свідчить зміст позовної заяви (зворотній бік а.с. 13 т. І), Підприємство "Благодар" також просило стягнути із Державного бюджету шкоду, заподіяну безпідставним винесенням грошового зобов`язання у сумі грошових зобов`язань, вчинених суб`єктом владних повноважень 210 328,15 грн. відносно позивача.
Разом із тим, вказана вимога не знайшла свого відображення у постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2015 року, що є підставою для ухвалення додаткового рішення.
Водночас за правилами частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а не шляхом внесення змін до первісного рішення у справі, як помилково просить позивач.
Питання відшкодування шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю регулюється нормами Цивільного кодексу України.
Так, відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).
Згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Для настання такої відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.
Разом з тим, позивач не обґрунтував, у чому виразилась шкода, заподіяна "винесенням грошового зобов`язання у сумі грошових зобов`язань, вчинених суб`єктом владних повноважень 210 328,15 грн." та не надав доказів на підтвердження цього; у свою чергу судом не встановлено обставин завдання шкоди позивачу з боку ДПІ у Святошинському районі, наприклад у вигляді втрат, яких Підприємство "Благодар" зробило або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), або доходи, які Підприємство "Благодар" могло б реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене (упущена вигода).
Суд звертає увагу, що скасування у судовому порядку податкових повідомлень-рішень від 24 лютого 2015 року №000261710 та №000271710 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 24 лютого 2015 року №000281710 саме по собі не свідчить про завдання шкоди.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення шкоди нормативно та документально не підтверджуються, а тому не підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 134, 139, 246, 252, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
1. Заяву Підприємства "Благодар" Всеукраїнської організації інвалідів Союз організації інвалідів України про винесення додаткового рішення задовольнити частково.
2. Прийняти додаткове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову Підприємству "Благодар" Всеукраїнської організації інвалідів Союз організації інвалідів України в частині стягнення із Державного бюджету шкоди, заподіяної безпідставним винесенням грошового зобов`язання у сумі грошових зобов`язань, вчинених суб`єктом владних повноважень, у розмірі 210 328,15 грн.
3. В іншій частині заяви відмовити.
Відповідно до частини п`ятої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України додаткове рішення може бути оскаржене.
Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя В.А. Кузьменко