Справа № 160/4526/19
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року Справа № 160/4526/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Н.В.
20 травня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Територіального сервісного центру № 1245 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправною відмовою Територіального сервісного центру № 1245 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області Міністерства внутрішніх справ України Кузуб Людмилі ОСОБА_2 у реєстрації транспортного засобу моторолера KANUNI 150T, 2005 року випуску, рама НОМЕР_2 ;
- зобов`язати Територіального сервісного центру № 1245 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області Міністерства внутрішніх справ України зареєструвати за ОСОБА_1 моторолера KANUNI 150 НОМЕР_3 , 2005 року випуску, рама НОМЕР_2 .
Свою позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 липня 2005 року на підставі довідки-рахунку ЄГП № 276939 нею придбано у ПП «ЕМПАС ПЛЮС» моторолер KANUNI 150T, 2005 року випуску, рама НОМЕР_2 . Позивач 12 березня 2019 року звернулась до Територіального сервісного центру № 1245 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області Міністерства внутрішніх справ України з заявою про реєстрацію придбаного моторолера, надала довіку-рахунок ЄГП № 276939 та сплатила всі необхідні платежі за реєстрацію транспортного засобу. Територіальним сервісним центром № 1245 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області Міністерства внутрішніх справ України було відмовлено в державній реєстрації моторолера з посиланням на те, що Постановою Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів довідку рахунок виключено з переліку документів, які підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів. Позивач не погоджується з доводами сервісного центру, та вважає відмову у державній реєстрації транспортного засобу моторолера KANUNI 150 НОМЕР_3 , 2005 року випуску, протиправною.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/4526/19. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
21 червня 2019 року від відповідача надійшов відзив на позов, у якому він заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , вважає, що вказаний позов не ґрунтується на вимогах діючого законодавства, є необґрунтованим та безпідставними з огляду на наступне. 12 березня 2019 року позивач звернулась з заявою щодо реєстрації транспортного засобу. Листом від 19.03.2019 року № 31/4-1245-К-27 позивачу було відмовлено в державній реєстрації транспортного засобу, оскільки у відповідності до Порядку державної реєстрації(перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 довідка-рахунок не визначена в якості документа, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, станом на момент звернення. Таким чином, відповідач правомірно відмовив у реєстрації транспортного засобу.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи вбачається, що 25.07.2005 року ОСОБА_1 придбала моторолер KANUNI 150 НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , рама № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ( НОМЕР_5 ) № ВМД, вартістю 1550 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою рахунком Серії ЄГП № 276939, виданою ПП «ЕМПАС ПЛЮС».
25 червня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ» видано сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу № UA. НОМЕР_6 , яким визначено, що колісний транспортний засіб може бути зареєстрованої і/або допущено до участі у дорожньому русі без виконання подальших процедур затвердження.
ОСОБА_1 звернулась із письмовою заявою від 11 березня 2019 року до начальника Територіального сервісного центру № 1245, в якій просила вирішити питання про державну реєстрацію моторолера KANUNI 150T, 2005 року випуску, рама НОМЕР_2 ( вх.№К-27 від 12.03.2019 року).
Листом від 19.03.2019 року № 31/4-1245-К-27 Територіальним сервісним центром № 1245 було надано відповідь, якою повідомлено, що довідку-рахунок виключено з переліку документів, які підтверджують правомірність придбання, отримання ввезення, митного оформлення транспортного засобу.
Позивач вважає, що відмова відповідача в реєстрації транспортного засобу моторолера KANUNI 150T, 2005 року випуску, рама НОМЕР_7 є протиправною та такою, що порушує його права як власника транспортного засобу.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог статті 34 Закону України «Про дорожній рух» державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.
Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.
Відповідно до абзацу 13 частини 1 статті 4 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції Кабінету Міністрів України у сфері дорожнього руху належить визначення порядку здійснення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, проведення їх обов`язкового технічного контролю тощо.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок №1388, в редакції станом на момент виникнення правовідносин).
Згідно пункту 1 Порядку №1388 цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.
Відповідно до пункту 8 Порядку № 1388 державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку:
-договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках;
-укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;
-укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;
-нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;
-договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою;
-договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу;
-свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати;
-рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном;
-рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність;
-копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин;
-довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску;
-акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача;
-митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане органом доходів і зборів посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери;
-договір фінансового лізингу;
-акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем.
Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в уповноважених органах МВС, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття транспортного засобу з обліку. Переобладнання (крім переобладнання для роботи на газових паливах), відчуження, передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у уповноважених органах МВС, не допускається.
Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.
Таким чином, передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови надання власниками транспортних засобів, зокрема, документів, які підтверджують правомірність їх придбання, отримання, ввезення, митного оформлення, а також відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху. Також цієї нормою встановлено вичерпний перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин. А для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку (як у спірному), крім документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття транспортного засобу з обліку.
Як, встановлено судом і не заперечується сторонами, документом доданим до заяви про підтвердження права власності на автомобіль, позивачем подано довідку - рахунок Серії ЄГП № 276939 від 25.07.2005 року для реєстрації транспортного засобу моторолера KANUNI 150 НОМЕР_3 , 2005 року випуску, рама НОМЕР_2 та сертифікат відповідності.
Крім того, 18 листопада 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №941 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів» (діє з 19.11.2015), яка безпосередньо стосується скасування використання довідки-рахунка при купівлі-продажу та оформлення транспортних засобів. У зв`язку з чим з 18 листопада 2015 року довідка-рахунок не являється документом - підставою для здійснення операцій з транспортним засобом та не підтверджує право власності.
Згідно п. 7 Порядку № 1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).
Однак, з моменту фактичного оформлення та звернення позивача до сервісного центру пройшло майже 13 років.
Суд звернув увагу, що державна реєстрація транспортних засобів передбачає певну процедуру, зокрема, надання необхідних документів і відомостей.
Посилання позивача, на те, що довідка-рахунок була видана 25.07.2005 року, тобто до того як законодавство зазнало змін в частині її скасування, суд вважає безпідставним, оскільки із заявою про реєстрацію транспортного засобу позивач звернувся саме в березні 2019 року.
Відтак, відмова відповідача у реєстрації за ОСОБА_1 моторолера KANUNI 150 НОМЕР_3 , 2005 року випуску, рама НОМЕР_2 є обґрунтованою, оскільки не суперечить вимогам Порядку №1388, в частині надання правовстановлюючих документів.
Аналогічні висновки суду висловлені в постанові Верховного суду від 25.04.2018 справа № 803/336/16.
Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень доведено суду обґрунтованість спірного рішення, то в задоволенні позову слід відмовити.
У відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювався.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко