Справа № 500/2006/19
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2006/19

24 жовтня 2019 рокум. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Мірінович У.А.

за участю:

секретаря судового засідання Хоменко Л.В.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Онофрійчук Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якій, з урахуванням заяви про зміну предмету спору (зменшення позовних вимог), просить зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу період роботи з 20.01.1992 по 31.12.1998 у Міжколгоспній пересувній механізованій колоні № 10 Тернопільського Облагробуду (з 23.04.1997 реорганізована у відкрите акціонерне товариство "Зборівська ПМК-10" (далі - Зборівська ПМК-10)).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі поданої заяви від 16.05.2019 позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). Однак, при призначенні такої пенсії, відповідач не зарахував позивачу до страхового стажу період роботи з 20.01.1992 по 31.12.1998 у Зборівській ПМК-10, мотивуючи тим, що записи в трудовій книжці ОСОБА_1 . проведені із порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме наказ на прийняття на роботу дописаний іншим почерком та іншою ручкою. Додатково зазначив, що зазначений період може бути зарахований до страхового стажу за умови підтвердження додатковими документами.

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки, посилаючись на правову позицію викладену в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, така причина відмови у зарахування до стажу певного періоду роботи, а саме вчинення запису у трудовій книжці "інакшим почерком та кольором ручки" щодо дати наказу про прийняття на роботу, - носить формальний характер, а тому не може слугувати підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Ухвалою суду від 09.09.2019 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у якій встановлено строк подання відповідачу відзиву на позовну заяву, в тому числі сторонам клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 08.10.2019 вирішено проводити розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV (далі - КАС) та призначено у справі судове засідання на 24.10.2019.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну підстав та предмет спору підтримали у повному обсязі, просили позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача, заперечуючи проти позову, суду пояснив, що відповідач, при призначенні пенсії по інвалідності, правомірно не зарахував позивачу до страхового стажу період роботи з 20.01.1992 по 31.12.1998 у Зборівській ПМК-10, оскільки останній, окрім трудової книжки, жодних інших документів, які би підтверджували факт роботи у зазначений період не надав.

З огляду на зазначене та посилаючись на пояснення викладені у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позовних вимог відмовити (арк. справи 25-27).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що на підставі поданої заяви від 16.05.2019 позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV, про що свідчить пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 .

Однак, як слідує з листа від 12.08.2019 № 147/03-08 та не заперечується сторонами, що при призначенні такої пенсії, відповідач не зарахував позивачу до страхового стажу період роботи з 20.01.1992 по 31.12.1998 у Зборівській ПМК-10, мотивуючи тим, що записи в трудовій книжці ОСОБА_1 . проведені із порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме наказ на прийняття на роботу дописаний іншим почерком та іншою ручкою. Додатково зазначив, що зазначений період може бути зарахований до страхового стажу за умови підтвердження додатковими документами (арк. справи 11).

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з статтею 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналізуючи зазначену норму Закону № 1788-XII, суд дійшов висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка і лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, порядок підтвердження наявного трудового стажу встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як слідує з трудової книжки позивача, що останній у період з 20.01.1992 по 20.08.2004 працював у Міжколгоспній пересувній механізованій колоні № 10 Тернопільського Облагробуду, яка з 23.04.1997 реорганізована у відкрите акціонерне товариство "Зборівська ПМК-10", що не заперечується також сторонами (арк. справи 16-17).

Також суд встановив та не заперечується сторонами, що за результатами розгляду заяви позивача від 16.05.2019 про призначення пенсії по інвалідності, відповідач зарахував позивачу до страхового стажу період роботи з 01.01.1999 по 20.08.2004 у Зборівській ПМК-10. Період роботи з 20.01.1992 по 31.12.1998 у Зборівській ПМК-10 не був зарахований позивачу до страхового стажу, посилаючись на те, що записи в трудовій книжці ОСОБА_1 . проведені з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме наказ на прийняття на роботу дописаний іншим почерком та іншою ручкою (арк. справи 11).

Таким чином, суд дійшов висновку, що період роботи позивача, зокрема з 20.01.1992 по 31.12.1998 у Зборівській ПМК-10 підтверджується трудовою книжкою останнього.

При цьому, твердження відповідача на те, що підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу з 20.01.1992 по 31.12.1998 у Зборівській ПМК-10 слугували записи в трудовій книжці, які проведені з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, є хибним, оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII. При цьому, відповідач також не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Водночас, відповідно до пункту 4 постанови КМУ "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для позивача, а отже, не може впливати на його особисті права.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 677/277/17, а тому відповідно до статті 242 КАС суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 9, 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи те, що період роботи позивача, зокрема з 20.01.1992 по 31.12.1998 у Зборівській ПМК-10 підтверджується трудовою книжкою останнього, суд дійшов висновку, що відповідач при призначенні пенсії позивачу по інвалідності протиправно не зарахував до страхового стажу зазначений період роботи.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ) про зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 20 січня 1992 року по 31 грудня 1998 року на Міжколгоспній пересувній механізованій колоні № 10 Тернопільського Облагробуду, яка з 23.04.1997 реорганізована у відкрите акціонерне товариство "Зборівська ПМК-10".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.10.2019.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.