Справа № 300/343/19
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9553/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Большакової О. О., Качмара В. Я.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року (рішення ухвалено у м. Івано-Франківську судом у складі головуючого судді Грицюк П. П.) у справі № 300/343/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № 0-0913 від 26.12.2018 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем -транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік у сумі 25000,00 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.04.2019, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № 0-0913 від 26.12.2018.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління ДФС в Івано-Франківській області, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх обставин, що призвело до неправильного вирішення справи. Суд першої інстанції не врахував, що джерелом для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів). Крім того, відповідно до положень Податкового кодексу України, Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, для визнання автомобіля об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється виключно Мінекономрозвитку та не підлягає перегляду чи коригуванню іншими суб`єктами владних повноважень чи власниками транспортних засобів. Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Тобто, до повноважень податкового органу належить лише прийняття податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб.

У зв`язку з тим, що транспортний засіб, який належить позивачу, міститься у переліку легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб у 2018 році, податкове повідомлення-рішення № 0-0913 від 26.12.2018 є правомірним.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

На апеляційну скаргу позивачем подано відзив, в якому він просить апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що автомобіль позивача марки AUDI моделі Q7, 2014 року випуску, об`єм двигуна 2967 см3, не був об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

У справі встановлено, що 27.02.2014 ОСОБА_1 придбав легковий автомобіль марки AUDI моделі Q7, 2014 року випуску, що підтверджується договором № 323528 (а. с. 9-12).

Вартість автомобіля марки AUDI моделі Q7, 3.0 TDI quattro, згідно з видатковою накладною № 323528 від 07.03.2014 становила 747432 грн (а. с. 13).

26.12.2018 Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 0-0913, яким згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до пп. 267.6.2 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем - транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік в розмірі 25000,00 грн (а. с. 8).

Позивач, не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до ДФС України для проведення перевірки нарахованого податку.

Листом від 01.02.2019 Тисменицьке управління Головного управління ДФС України повідомило Рудика А. Б. про те, що розрахунок транспортного податку проведено відповідно до пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України за ставкою, визначеною п. 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України, на підставі чого сформовано податкове повідомлення-рішення (форми «Ф») від 26.12.2018 № 0-0913 на суму 25000 грн.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким введено новий податок - транспортний податок, який відповідно до статті 265, пункту 10.2 статті 10 Податкового кодексу України є місцевим податком.

01 січня 2017 року набрали чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII та Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20 грудня 2016 року №1791-VIII, якими зокрема внесені зміни до статті 267 Податкового кодексу України, яка визначає основні елементи транспортного податку, порядок його обчислення та строки сплати.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час винесення спірного податкового повідомлення-рішення, (далі - ПК України) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Відповідно до пункту 267.4 статті 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно з підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Законом України про Державний бюджет України на 2018 рік установлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 3723 гривень.

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2018 році є легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1396125 грн та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно). Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік та становить 25000 грн за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком встановлено Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 66, відповідно до пункту 2 якої середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року № 403.

Відповідно до пункту 5 Методики ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального (пункт 13 Методики).

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Згідно з пунктом 14 Методики Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального.

Отже, обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на Мінекономрозвитку як на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, такий розрахунок проводиться з врахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу. В свою чергу, межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

У ході судового розгляду встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля марки AUDI, модель Q7, TDI quattro, 2014 року випуску, об`єм двигуна 2967 см3, тип пального - дизель.

На офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку наведений перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року, де вказано у відповідних колонках:

марка автомобіля - AUDI, модель - Q7, рік випуску - до 5 років, об`єм циліндрів двигуна - 3,0, тип пального - бензин;

марка автомобіля - AUDI, модель - Q7, рік випуску до 3 років, об`єм циліндрів двигуна - 3,0, тип пального - дизель;

марка автомобіля - AUDI, модель - Q7, рік випуску до 1 років, об`єм циліндрів двигуна - 4,2 тип пального - дизель;

марка автомобіля - AUDI, модель - SQ7, рік випуску до 5 років, об`єм циліндрів двигуна - 4,0, тип пального - дизель (а. с. 53).

Тобто, автомобіль позивача марки AUDI, модель Q7, TDI quattro, 2014 року випуску (більше 3 років станом на 01.01.2018), об`єм двигуна 2967 см3, тип пального - дизель, не зазначений у вищенаведеному переліку легкових автомобілів, а тому не може бути об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році.

Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи розрахунок вартості транспортного засобу марки AUDI, модель - Q7, 2014 року випуску, який був приведений на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку 11.02.2019. Згідно з даним розрахунком вартість автомобіля марки AUDI, модель - Q7, 2014 року випуску, на час проведення розрахунку становить - 1188702, 90 грн, тобто менше 1396125 грн (375 розмірів мінімальної заробітної плати).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що податкове повідомлення-рішення відповідача № 0-0913 від 26.12.2018, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем - транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік у сумі 25000,00 грн, є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки автомобіль позивача не був об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році.

Посилання апелянта на те, що транспортний засіб, який належить позивачу, міститься у переліку легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб у 2018 році, суперечать фактичним обставинам справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року у справі № 300/343/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді О. О. Большакова
В. Я. Качмар
Повний текст постанови виготовлений 25.10.2019.