Справа № 640/17937/19
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 жовтня 2019 року № 640/17937/19

Окружний адміністративний суд міста Києва, у складі головуючого судді Вовка П.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Софт» до Головного управління Держпраці у Київській області про скасування постанов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Софт» (далі також - ТОВ «Дельта Софт», позивач) до Головного управління Держпраці у Київській області (далі також - ГУ Держпраці у Київській області, відповідач), в якому позивач просить суд скасувати постанови відповідача про накладення штрафу від 20 серпня 2019 року №КВ1393/33/АВ/П/ПТ/ІП/ФС-512, №КВ1393/33/АВ/П/ПТ/МП/ФС-513, №КВ1393/33/АВ/П/ПТ/ЗБ/ФС-514 (далі також - оскаржувані постанови).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що інспекційне відвідування товариства було проведено відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, відтак прийняті за наслідками такої перевірки постанови підлягають скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2019 року прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та встановлено, що справа буде розглядатись одноособово суддею Вовком П.В. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Крім того, ухвалою суду від 23 вересня 2019 року, зокрема, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України).

Відповідач у своєму відзиві просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки спірні постанови прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якій товариство наполягає на заявлених позовних вимогах.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Дельта Софт» є юридичною особою, яку включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ().

ГУ Держпраці у Київській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується та відповідно до наказу Міністерства соціальної політики України від 27 березня 2015 року № 340 «Про затвердження Положення про територіальні органи Державної служби України з питань праці» здійснює, зокрема, державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

У період з 02 серпня 2019 року по 05 серпня 2019 року посадовими особами ГУ Держпраці у Київській області було проведено інспекційне відвідування ТОВ «Дельта Софт», за наслідками якого було складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № КВ1393/33/АВ (далі також - акт).

Зокрема, з акту вбачається, що інспектором праці відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України, ч. 3 статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.п. 1, 31 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 проведено інспекційне відвідування позивача, за наслідками якого встановлено наступні порушення:

1) ч. 6 статті 95 Кодексу законів про працю України (далі також - КЗпП), статті 33 Закону України «Про оплату праці», постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі також - Постанова № 1078) - нарахування індексації на заробітну плату працівника ОСОБА_1 за листопад 1018 року не проводиться; посадовий оклад працівника ОСОБА_1 підвищувався у січні 2018 року (базовий місяць), що підтверджується наданим штатним розписом та довідкою про доходи за підписом директора ТОВ «Дельта Софт» Дорошенка С.В. ; індексації підлягає частина заробітної плати, яка не перевищує прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2018 року - 1 762, 00 грн., у липні-листопаді 2018 року - 1 841, 00 грн., з 01 грудня 2018 року - 1 921, 00 грн.; величина приросту індексу споживчих цін, на які індексують у липні-листопаді 2018 року становить 4 %; відповідно до наданої товариством розрахунково-платіжної відомості № НЗП -000012 за листопад 2018 року працівнику ОСОБА_1 (програміст) нараховано заробітну плату за 22 відпрацюванні дні у розмірі 3 723, 00 грн.; відповідно до статті 12 Закону України «Про оплату праці» норми оплати праці встановлюються КЗпП та іншими актами законодавства України; оскільки індексація передбачена КЗпП, вона є мінімальною державною гарантією;

2) чч. 1-2 статті 115 КЗпП, ч. 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» - виплата заробітної плати проводиться рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів та підтверджується наданими товариством розрахунково-платіжними відомостями і відомостями про виплату готівки за листопад-грудень 2018 року, січень-червень 2019 року;

3) ч. 4 статті 115 КЗпП, статті 21 Закону України «Про відпустки» - заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до початку відпустки; відповідно до наказу від 24 травня 2019 року № 2-К ОСОБА_1 надано оплачувану відпустку з 03 червня 2019 року по 11 червня 2019 року, проте заробітну плату за весь час щорічної відпустки такий працівник отримав 21 червня 2019 року, що підтверджується розрахунково-платіжною відомістю № ВЗП-000006 від 21 червня 2019 року;

4) ч. 1 статі 115 КЗпП - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, не проводиться у день звільнення; відповідно до наказу від 07 червня 2019 року № 3-К ОСОБА_1 звільнено з посади програміста з 21 червня 2019 року, за згодою сторін; всі суми, належні при звільненні ОСОБА_1 на день інспекційного відвідування виплачено не було, що підтверджується розрахунково-платіжними відомостями за квітень-травень 2019 року та відомостями про виплату готівки за квітень-травень 2019 року; у товариства існує заборгованість перед звільненим працівником в сумі 6 748, 20 грн.

На підставі висновків акту, ГУ Держпраці у Київській області було прийнято:

постанову про накладення штрафу від 20 серпня 2019 року №КВ1393/33/АВ/П/ПТ/ІП/ФС-512, якою на ТОВ «Дельта Софт» накладено штраф у розмірі 4 173, 00 грн.;

постанову про накладення штрафу від 20 серпня 2019 року №КВ1393/33/АВ/П/ПТ/МТ/ФС-513, якою на ТОВ «Дельта Софт» накладено штраф у розмірі 41 370, 00 грн.;

постанову про накладення штрафу від 20 серпня 2019 року №КВ1393/33/АВ/П/ПТ/ЗБ/ФС-514, якою на ТОВ «Дельта Софт» накладено штраф у розмірі 12 519, 00 грн.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України (тут і далі по тексту всі нормативно-правові зазначені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 статті 259 КЗпП, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі також - Закон).

За правилами статті 1 Закону, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 статті 2 Закону, зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, його територіальні органи зобов`язані забезпечити дотримання з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», виключно вимог частин першої, четвертої, шостої - сьомої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частин першої (крім вимоги щодо отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного контролю, або відповідного державного колегіального органу на проведення позапланового заходу) та третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої, восьмої - десятої статті 7, частин першої та другої статті 12, статей 13-18, 20, 21 цього Закону.

Тобто, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється за наявності підстав виключно у встановленому цих Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах.

Конституційне поняття «закон», на відміну від поняття «законодавство», не підлягає розширеному тлумаченню. Це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах її повноважень.

Положеннями статті 3 Закону визначено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами: пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; підконтрольності і підзвітності органу державного нагляду (контролю) відповідним органам державної влади; рівності прав і законних інтересів усіх суб`єктів господарювання; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю); неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання; невтручання органу державного нагляду (контролю) у діяльність суб`єкта господарювання, якщо вона здійснюється в межах закону; відповідальності органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб за шкоду, заподіяну суб`єкту господарювання внаслідок порушення вимог законодавства, порушення прав та законних інтересів суб`єкта господарювання; дотримання умов міжнародних договорів України; незалежності органів державного нагляду (контролю) від політичних партій та будь-яких інших об`єднань громадян; наявності одного органу державного нагляду (контролю) у складі центрального органу виконавчої влади; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності; недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.

Єдиним діючим законом, який регулює порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб, права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), є Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Відтак, при проведенні заходів державного контролю (нагляду) підлягають застосуванню усі положення цього Закону, оскільки будь-яких особливостей іншими законами не встановлено.

Одночасно слід зазначити, що КЗпП України не визначає особливостей здійснення органами державного нагляду (контролю) заходів державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю.

У свою чергу, Постанова Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є підзаконним нормативно-правовим актом, застосування якого прямо суперечить вимогам Закону.

Крім того, на час проведення інспекційного відвідування та виникнення спірних правовідносин набрала законної сили постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі № 826/8917/17, якою визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Зазначеною постановою, зокрема, було затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі також - Порядок).

Так, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов правового висновку про те, що Порядком, затвердженими оскаржуваною постановою безпідставно поширено норми міжнародних Конвенцій на відносини, які такими Конвенціями не регулюються. Не розмежовано коло суб`єктів господарювання, на яких розповсюджуватиметься зазначений порядок контролю, з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості і торгівлі, ратифікованою Законом № 1985-IV від 08 вересня 2004 року та Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві № 129, та коло суб`єктів господарювання, під час перевірки яких не застосовуватимуться такі особливості, а перевірки здійснюватимуться відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Матеріалами справи встановлено, що інспекційне відвідування ТОВ «Дельта Софт» відбулось, у тому числі, на підставі п.п. 1, 31 вказаної вище Постанови Кабінету Міністрів України № 295, яка на момент проведення заходу контролю була нечинною, що свідчить про порушення відповідачем порядку здійснення перевірки.

Крім того, як вбачається з наказу ГУ Держпраці у Київській області від 25 липня 2019 року № 3756 «Про проведення інспекційного відвідування ТОВ «Дельта Софт», підставою для його проведення стала заява ОСОБА_1 від 09 липня 2019 року.

Положеннями ч. 1 статті 6 Закону визначено перелік підстав для здійснення позапланових заходів, серед яких позаплановий захід за зверненням громадянина здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки.

Вказана вимога Закону відповідачем не була дотримана, оскільки перевірка призначена за відсутності погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального орган.

Частиною 2 статті 6 Закону визначено, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що в межах спірних правовідносин, відповідач здійснив захід позапланового контролю без дотримання імперативних вимог Закону

Таким чином, відповідачем було незаконно здійснено захід державного нагляду (контролю), який не може породжувати для суб`єкта господарювання жодних правових наслідків.

Відповідач вважає, що його посадова особа могла провести інспекційне відвідування, оскільки органи Держпраці під час призначення та здійснення інспекційних відвідувань керуються такими основними законодавчими актами, як зокрема, - Конституція України, Конвенція Міжнародної організації праці № 81 1947 року «Про інспекцію праці в промисловості й торгівлі», Конвенція Міжнародної організації праці № 129 1969 року «Про інспекцію праці у сільському господарстві», Кодекс законів про працю України, Закон України «Про основні засади державного нагляду (контрою) у сфері господарської діяльності». Тип перевірки - інспекційне відвідування передбачено вказаними вище Конвенціями Міжнародної організації праці.

Однак суд звертає увагу, що посадові особи відповідача зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та, як уже було встановлено судом вище, спірні правовідносини врегульовані виключно положеннями Закону України «Про основні засади державного нагляду (контрою) у сфері господарської діяльності».

Між тим, відповідно до статті 1 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року «Про інспекцію праці в промисловості й торгівлі», кожний член Міжнародної організації праці, для якого ця Конвенція є чинною, повинен забезпечувати систему інспекції праці на промислових підприємствах.

При цьому, згідно зі статтею 3 Конвенції Міжнародної організації праці № 129 1969 року «Про інспекцію праці у сільському господарстві», кожний член Міжнародної організації праці, для якого ця Конвенція є чинною, повинен забезпечувати систему інспекції праці у сільському господарстві.

Тобто, Конвенція № 81 стосується виключно промислових підприємств, а Конвенція № 129 - сільськогосподарських підприємств.

Позивач здійснює діяльність за КВЕД 73.11 Рекламні агентства, відтак Конвенція № 81 та Конвенція № 129 не можуть бути правовими підставами для проведення інспекційного відвідування ТОВ «Дельта Софт».

Таким чином, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваних постанов про накладення штрафу, прийнятих за результатами проведеного позапланового заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування, оскільки проведення такого заходу не ґрунтується на законі.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги вищевикладене, оскаржувані в межах розгляду даної справи постанови не можуть вважатись такими, що прийняті з урахуванням критеріїв, визначених ч. 2 статті 2 КАС України.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, суд присуджує на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 5 763, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 255 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Софт» (04112, місто Київ, вулиця Академіка Грекова, будинок 3, кімната 01; ) до Головного управління Держпраці у Київській області (04060, місто Київ, вулиця Вавілових, будинок 10; ) про скасування постанов - задовольнити.

Скасувати постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 20 серпня 2019 року №КВ1393/33/АВ/П/ПТ/ІП/ФС-512, №КВ1393/33/АВ/П/ПТ/МП/ФС-513, №КВ1393/33/АВ/П/ПТ/ЗБ/ФС-514.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Софт» судові витрати у розмірі 5 763, 00 грн. (п`ять тисяч сімсот шістдесят три гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Київській області.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону №2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.В. Вовк