Справа № 580/112/19
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 жовтня 2019 року

Київ

справа №580/112/19

адміністративне провадження №К/9901/21166/19

№К/9901/21752/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Дашутіна І.В.,

суддів: Шишова О.О., Яковенка М.М.,

розглянув в порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_1 та виконуючого обов'язки голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Надії Петрівни на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у складі головуючого судді Гарань С.М. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у складі колегії суддів: Беспалова О.О. (головуючого), Ключковича В.Ю., Парінова А.Б. у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, заступника керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області Макарука Сергія Володимировича, виконуючого обов'язки голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Надії Петрівни, консультанта Шполянського районного суду Черкаської області по роботі з персоналом ОСОБА_2, керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області Курінної Ірини Михайлівни про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання виплатити суддівську винагороду, -

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1., позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, заступника керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області Макарука Сергія Володимировича, виконуючого обов'язки голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Надії Петрівни, консультанта Шполянського районного суду Черкаської області по роботі з персоналом ОСОБА_2, керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області Курінної Ірини Михайлівни, в якому просив:

1.1. визнати бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області щодо невиплати судді Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1. суддівської винагороди за 01 по 12 жовтня 2018 року - протиправною та незаконною;

1.2. визнати протиправними та незаконними дії заступника керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області - Макарука С.В. щодо внесення недостовірних даних до табелю обліку використання робочого часу з 01.10.2018 по 15.10.2018, шляхом його підписання, що призвело до невиплати суддівської винагороди з 01 по 12 жовтня 2018 року;

1.3. визнати протиправними та незаконними дії в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Н.П. щодо внесення та підписання недостовірних даних до табелю обліку використання робочого часу з 01.10.2018 по 15.10.2018, що призвело до невиплати суддівської винагороди з 01 по 12 жовтня 2018 року;

1.4. визнати протиправними та незаконними дії консультанта (по роботі з персоналом) Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_2. щодо внесення та підписання недостовірних даних до табелю обліку використання робочого часу з 01.10.2018 по 15.10.2018, що призвело до невиплати суддівської винагороди з 01 по 12 жовтня 2018 року;

1.5. визнати протиправними та незаконними дії керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області - Курінної І.М. щодо внесення недостовірних даних до табелю обліку використання робочого часу з 01.10.2018 по 15.10.2018, шляхом його підписання, що призвело до невиплати суддівської винагороди з 01 по 12 жовтня 2018 року

1.6. стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області на користь ОСОБА_1. суддівську винагороду з 01 по 12 жовтня 2018 року в розмірі 26 564,44грн.

1.7. рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди з 01 по 12 жовтня 2018 року допустити до негайного виконання.

1.8. Позовна заява мотивована тим, що розмір та порядок виплати суддівської винагороди регулюється виключно Законом України «Про судоустрій та статус суддів», тому суддя не може бути позбавлений суддівської винагороди інакше, ніж в порядку, визначеному цим Законом. Однак, в період 01 по 12 жовтня 2018 року позивачу не було виплачено суддівську винагороду в результаті незаконного внесення службовими особами Шполянського районного суду Черкаської області до табеля обліку робочого часу недостовірних відомостей, а саме прогулів за цей період, що призвело до невиплати ТУ ДСА в Черкаській області суддівської винагороди за вказаний період.

2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року в позові відмовлено.

2.1. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2019 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області щодо невиплати суддівської винагороди, стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області суддівської винагороди скасовано. У цій частині позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області щодо невиплати судді Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1. суддівської винагороди за 01 по 12 жовтня 2018 року. Зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1. суддівську винагороду за період з 01 по 12 жовтня 2018 року.

2.2. В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року залишено без змін.

Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:

3.1. Указом Президента України "Про призначення суддів" №250/2011 від 02.03.2011 ОСОБА_1. призначено строком на п'ять років на посаду судді Шполянського районного суду Черкаської області.

3.2. 14.03.2011 відповідно до Наказу голови Шполянського районного суду Черкаської області № 21, ОСОБА_1. приступив до виконання обов'язків судді Шполянського районного суду Черкаської області.

3.3. 02.03.2016 закінчився п'ятирічний строк перебування ОСОБА_1. на посаді судді Шполянського районного суду Черкаської області.

3.4. На підставі наказу Шполянського районного суду Черкаської області від 12.10.2018 № 62-ос ОСОБА_1. з вказаної дати був відрахований із штату суду.

3.5. У період з 01 по 05 та з 08 по 12 жовтня 2018 року ОСОБА_1. був відсутній на робочому місці, що зафіксовано спеціальною комісією суду шляхом складання актів «Про відсутність на роботі».

3.6. В подальшому, на підставі вищевказаних актів консультантом суду (по роботі з персоналом) ОСОБА_2. в табелі обліку використання робочого часу з 01.10.2018 по 15.10.2018 позивачу було зроблено відповідні відмітки з індексом «НЗ», а в додатковому табелі, за цей період проставлено відмітки з індексом «ПР». Вказані табелі були підписані посадовими особами суду та направлені до ТУ ДСА у Черкаській області.

3.7. У відповідності до табелів обліку використання робочого часу Шполянського районного суду Черкаської області з 01.10.2018 по 15.10.2018, суддею ОСОБА_1. за зазначений період відпрацьовано 0 днів, в зв'язку з чим, ТУ ДСА у Черкаській області, як розпорядником коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення оплати праці, зокрема, суддів місцевих загальних судів не було нараховано суддівську винагороду судді ОСОБА_1., як працівнику з ненормованим робочим днем за спірний період.

3.8. Позивач, вважаючи дії посадових осіб Шполянського районного суду Черкаської області неправомірними, а бездіяльність службових осіб Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області протиправною, звернувся з адміністративним позовом до суду.

4. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що у спірному періоді ОСОБА_1. мав статус судді Шполянського районного суду Черкаської області, був у штаті суду, проте не здійснював правосуддя, у зв'язку з закінченням таких повноважень. Суд зауважив, що на суддів поширюються норми трудового законодавства та нарахування суддівської винагороди повинно здійснюватися на підставі документів з первинного обліку праці (табелів обліку використання робочого часу), отже, дії посадових осіб Шполянського районного суду Черкаської області щодо внесення, шляхом підписання табелів обліку використання робочого часу є правомірними. Виконання покладених на суддю обов'язків зумовлює необхідність перебування такого судді на робочому місці, однак позивачем не надано доказів або спростувань доводів відповідача щодо відсутності його на роботі у вказаний період часу. Тому, судді ОСОБА_1., правомірно не було нараховано суддівську винагороду в період з 01 по 12 жовтня 2018 року.

4.1. Скасовуючи частково рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що ТУ ДСА України не наділена повноваженнями щодо зменшення розміру суддівської винагороди пропорційно відпрацьованому часу. Компетенція ж щодо вирішення питань внутрішньої діяльності суддів належить виключно суддівському самоврядуванню - зборам суддів відповідного суду. При цьому, якщо суддя не дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку суду, голова суду за наслідком обговорення даного питання на зборах суддів суду, має право направити докази недотримання суддею правил внутрішнього розпорядку до Вищої ради правосуддя з метою притягнення судді до дисциплінарної відповідальності в установленому Законом порядку. Судом зауважено також, що розмір суддівської винагороди визначається виключно Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Зменшення чи позбавлення судді його суддівської винагороди інакше, ніж у порядку, передбаченого Законом є протиправним. Поряд з цим, факт відсутності позивача на робочому місці зафіксовано належним чином та правомірно відображено в. о. голови суду у табелі обліку робочого часу.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

5. Позивач звернувся із касаційною скаргою, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про задоволення позову.

6. Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та не врахували, що Правила внутрішнього трудового розпорядку є нечинними, оскільки затверджені трудовим колективом, а не зборами суддів. На думку позивача, облік робочого часу має здійснюватися лише щодо працівників апарату суду.

6.1. Позивач зауважує також, що створення спеціальної комісії також не обговорювалося загальними зборами суддів, а оформлено виключно наказом голови суду. Крім того, до повноважень консультанту суду ОСОБА_2. не віднесено обов'язку здійснювати облік робочого часу, оскільки такі повноваження не відповідають її посадовій інструкції і не надавалися їй загальними зборами суддів. Питання щодо розподілу повноважень та надання права підпису керівнику апарату суду Курінній І.М. та заступнику керівника апарату суду Макаруку С. В. зборами суддів також не приймалося, що зумовлює протиправність дій відповідних посадових осіб. Отже, внаслідок вказаних протиправних дій складено табель обліку використання робочого часу судді ОСОБА_1., який і став підставою для позбавлення його суддівської винагороди у жовтні 2018 року.

6.2. Від керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області Курінної І.М. та Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області надійшли заперечення на касаційну скаргу позивача, в яких просять залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін. Зазначають, що виконання покладених на суддю обов'язків зумовлює необхідність перебування судді на робочому місці, однак судами встановлено, що позивач у період з 01 по 12 жовтня 2018 року на роботі не знаходився. Тому, підстави для нарахування суддівської винагороди за вказаний період - відсутні.

6.3. Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог, в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережна Н.П. також звернулась до суду із касаційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі. Аргументами касаційної скарги зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права та зазначає, що заповнення табелю обліку використання робочого часу щодо судді здійснювалося відповідно до пункту 2.3.8 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року №30. Крім цього, обов'язковою умовою нарахування і виплати суддівської винагороди є перебування судді на робочому місці та фактичне виконання ним обов'язків судді, у тому числі тих, які не пов'язані із здійсненням правосуддя, тому нарахування та виплата ТУ ДСА у Черкаській області суддівської винагороди позивачу за заявлений період призведе до невиправданих бюджетних витрат.

6.4. Учасники справи правом подачі відзиву на касаційну скаргу в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Н.П. не скористалися.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

7. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

8. Правовідносини, що склалися між сторонами, врегульовано нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII), Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України) та Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради судців України від 26 листопада 2010 року №30 (зі змінами та доповненнями).

9. Відповідно до частини першої статті 52 Закону №1402-VIII суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі.

10. Частинами шостою та сьомою статті 56 Закону №1402-VIII визначено коло обов'язків судді, зокрема, обов'язок додержуватися присяги, справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів; подавати декларацію доброчесності судді та декларацію родинних зв'язків судді; не розголошувати відомості, які становлять таємницю, що охороняється законом, у тому числі таємницю нарадчої кімнати і закритого судового засідання; виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.

11. Відповідно до статей 1, 3 розділу I Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з'їздом суддів України 22 лютого 2013 року (далі - Кодекс суддівської етики), суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду. Суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб, на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини, його поведінка була бездоганною.

12. Згідно з положеннями статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

13. Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Обсяги видатків на забезпечення виплати суддівської винагороди здійснюються за окремим кодом економічної класифікації видатків.

14. Суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.

15. Форма табелю обліку використання робочого часу затверджена наказом Державного комітету статистики України від 05 грудня 2008 року №489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці». Згідно з приміткою до Типової форми № П-5, яка затверджена цим наказом, та встановлює типову форму «Табелю обліку використання робочого часу» установлено, що на безперервно діючих підприємствах, в установах, організаціях, а також в окремих виробництвах, цехах, дільницях, відділеннях і на деяких видах робіт, де за умовами виробництва (роботи) не може бути додержана встановлена для даної категорії працівників щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, допускається за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) розрахунок підсумованого фонду робочого часу за місяць, по кожному працівнику.

16. Порядок функціонування автоматизованої системи документообігу в судах загальної юрисдикції визначає Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затверджене рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 (далі - Положення №30).

17. Згідно підпункту 4.3 пункту 4 Положення про Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, затверджене головою Державної судової адміністрації України 25 вересня 2015 року, до повноважень ТУ ДСА України у Черкаській області віднесено здійснення функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності місцевих загальних судів Черкаської області, зокрема, фінансове забезпечення оплати праці суддів та працівників апаратів місцевих загальних судів області.

18. Аналізуючи положення статті 56 Закону № 1402-VIII, Верховний Суд дійшов висновку, що статус судді пов'язаний не тільки з безпосереднім здійсненням правосуддя, що є одним із його обов'язків, але й покладає на суддю низку інших обов'язків морально-етичного характеру, неналежне здійснення яких є несумісним із статусом судді.

19. Суддівська етика - це певна система базових принципів регламентації поведінки суддів у судовому засіданні, в суді та позасудової поведінки, які побудовані з урахуванням особливостей професійної діяльності судді та створені для підтримки суддівських стандартів, діють об'єктивно і незалежно з метою збільшення значущості існуючих правових норм та правил поведінки для суддів.

20. Високі стандарти поведінки полягають у тому, що суддя як на роботі, так і поза її межами, в повсякденному житті має демонструвати таку поведінку, щоб учасники процесу і сторонні бачили в ньому еталон порядності і справедливості - високоморальну, чесну, стриману, врівноважену людину. При цьому, суддя має не лише подавати особистий приклад, але й пропагувати етичну поведінку серед учасників процесу та оточення, вимагати такої поведінки від інших.

21. У Висновку № 3 (2002) КРЄС зазначено, що суспільна довіра та повага до судової влади є гарантіями ефективності системи правосуддя: поведінка суддів у їхній професійній діяльності, зрозуміло, розглядається громадськістю як необхідна складова довіри до судів. Судді повинні гідно поводити себе у приватному житті.

22. Професійні та моральні якості суддів відображають рівень здійснення правосуддя в державі. Посада судді вимагає як максимальної концентрації професійних знань, так і високого рівня моральних якостей особи, а тому особисті й моральні якості кандидата на посаду судді поряд з професійними якостями є визначальними характеристиками при вирішенні питання про призначення його на посаду.

23. Враховуючи наведене, Верховний Суд у постанові від 29 січня 2018 року в справі №9901/18/17 виклав правову позицію, згідно з якою відсутність повноважень на здійснення правосуддя не звільняє суддю від дотримання інших вимог законодавства і загальноприйнятих правил поведінки. Велика Палата Верховного Суду, переглядаючи цю справу, підтвердила правильність такого висновку та у постанові від 19 квітня 2018 року зазначила, що відсутність судді, який не здійснює правосуддя у зв'язку із закінченням повноважень, на робочому місці без поважних причин є порушенням трудового законодавства України. Відсутність судді на робочому місці у цій справі було встановлено на підставі табелів обліку використання робочого часу.

24. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є суддею Шполянського районного суду Черкаської області, який у період з 01 по 12 жовтня 2018 року не здійснював правосуддя у зв'язку із закінченням повноважень.

25. Табелями обліку робочого часу, складеними з 01 по 12 жовтня 2018 року, зафіксовано відсутність позивача на роботі протягом тривалого часу та фактичне невиконання трудових функцій.

26. Верховний Суд зауважує, що порядок обліку робочого часу працівників будь-яких підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності затверджений наказом Державного комітету статистики України від 05 грудня 2008 року № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці».

27. При цьому, спеціальне законодавство, яким є Закон №1402-VIII, не регламентує порядок обліку робочого часу судді, а визначає лише розмір та складові суддівської винагороди за умови належного виконання суддівських обов'язків.

28. У постанові від 17 лютого 2015 року №21-8а15 Верховний Суд України виклав правову позицію, що у відносинах публічної служби пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство треба застосовувати у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться в спеціальному законі.

29. Отже, враховуючи, що спеціальним законодавством не врегульовано спірні правовідносини, з метою обліку робочого часу суддів, застосуванню підлягають положення наказу Державного комітету статистики України від 05 грудня 2008 року № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці».

30. Необхідність ведення табелів обліку використання робочого часу визначена також Положенням № 30, що підтверджує помилковість висновків суду апеляційної інстанції у цій частині.

31. При цьому, частиною другою статті 341 КАС України установлено, що суд касаційної інстанції не має права установлювати або уважати доведеними обставини, що не були установлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

32. У касаційній скарзі позивач звертає увагу на те, що, вирішуючи питання про законність дій консультанта (по роботі з персоналом) Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_2., апеляційний суд не дослідив її посадову інструкцію на підтвердження її повноважень щодо заповнення табелю обліку робочого часу.

33. Проте, встановлення цих обставин має значення для правильного вирішення справи, оскільки наказом Державного комітету статистики України від 05 грудня 2008 року № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» затверджено Типову форму №П-5 та визначено вичерпний перелік посадових осіб, уповноважених заповнювати табель обліку використання робочого часу.

34. Таким чином, заповнення та підписання табеля обліку використання робочого часу не уповноваженими на те особами призводить до його недопустимості у розумінні статті 74 КАС України як доказу, що одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

35. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення апеляційного суду з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

36. Під час здійснення нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно дослідити обставини щодо наявності відповідних повноважень у посадових осіб на заповнення та підписання табеля обліку використання робочого часу як підстави для нарахування суддівської винагороди позивачу за серпень 2018 року, а також дослідити Правила внутрішнього трудового розпорядку у відповідній редакції.

37. Зазначене дає підстави для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції принципу офіційного з'ясування всіх обставин справи через не дослідження всіх зібраних у справі доказів, тобто допущено порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи і не можуть бути перевірені та усунуті судом касаційної інстанції.

38. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 353 КАС України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

39. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина 4 статті 353 КАС України).

40. Таким чином, справу необхідно направити на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

41. Касаційні скарги ОСОБА_1 та виконуючого обов'язки голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Надії Петрівни -задовольнити частково.

42. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2019 року - скасувати.

43. Справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, заступника керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області Макарука Сергія Володимировича, виконуючого обов'язки голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Надії Петрівни, консультанта Шполянського районного суду Черкаської області по роботі з персоналом ОСОБА_2, керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області Курінної Ірини Михайлівни про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання виплатити суддівську винагороду - направити на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

44. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Cуддя-доповідач І.В. Дашутін

Судді О.О. Шишов

М.М. Яковенко