Справа № 215/793/19
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року Справа № 215/793/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду найдійшов позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради з вимогами про:
визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, яка виявилась у не забезпеченні гарантій ст. 3, 33, 46, 71 Конституції України;
зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради протягом 15-ти днів індивідуальним актом визначити місце перебування позивача за адресою: АДРЕСА_1 для належного його реєстрування і розрахунку розміру субсидії та для передачі органам реєстрації правдивої інформації до Єдиного державного реєстру, щоб забезпечити гарантії держави на вільне волевиявлення на виборах президента 31.03.2019р. згідно заяви від 09.01.2019 року вх.. № 107;
зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради протягом 15-ти днів надати документи згідно заяви від 09.01.2019р. вх № 107;
визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, яка виявилась у порушенні правового режиму розгляду заяви від 09.01.2019р. вх № 107 при не вжитті заходів згідно ч.1, ч.2, ч.8 ст. 11 Закону України "Про державну службу" і принципів ст.ст. 3, 33, 34, 68, 71 Конституції України.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він позивач подав заяву від 09.01.19р. вх. №107, якою просив діяти відповідно до порядку, системи норм ст.18, ст.19 3У «Про звернення громадян», ч.1, ч.2, ч.8 ст. 11 Закону України "Про державну службу" та забезпечити конституційні гарантії відповідач не вжив системи заходів, спрямованих на усунення соціальних причин не підкорення зазначеним нормам законодавства, відповідно гарантій ст.33, ст.46, ст.71 Конституції України повинен попередити виникнення негативних суспільних наслідків, пов`язаних з порушеннями конституційних норм, по суті свідомо бездіяв, за що повинен юридично відповідати ст. 60 Конституції України. Нормативно-правових актів відповідача на заяву від09.01.19р. вх.№107, математичний розрахунок з поясненнями, з посиланням на норми права відповідно до гарантування права ОСОБА_2 на одержання субсидії на комунальні послуги не отримав на цей час.
Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому зазначено, що Управлінням відповідь надана у встановлений законодавством термін, у письмовому вигляді, у межах наданих повноважень, з детальними роз`ясненнями згідно питань, викладених позивачем, та з посиланням на відповідну законодавчу базу.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач 09.01.2019р. звернувся до управління із заявою, яка була зареєстрована за вхідним № 107.
У вказаній заяві заявник просив:
індивідуальним актом визначити місце мого перебування за адресою АДРЕСА_1 для належного його реєстрування і розрахунку розміру субсидії ОСОБА_3 Алефтини ОСОБА_4 , копію якого надати мені для ознайомлення;
розпорядженням на підставі ст.. 3, 8, 19, 22, 46, 68, 92 Конституції зобов`язати ваших підлеглих надати математичний розрахунок з поясненнями, з посиланням на норми права відповідно до гарантування права ОСОБА_2 на одержання субсидії на комунальні послуги та інше відповідно заяви від 03.10.18р.;
індивідуальним актом визначити місце мого перебування за адресою АДРЕСА_1 для передачі органам реєстрації правдивої інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, щоб забезпечити гарантії держави на вільне волевиявлення на виборах президента 31.03.19р.;
надати усі документи відповідно заяви від 03.10.18р.
23.01.2019р. за вихідним № 643 позивачу управлінням поштовим відправленням було направлено письмову відповідь на його звернення, про що у книзі реєстрації вихідної кореспонденції було зроблено відповідну відмітку.
У відповіді зазначено, що «Домогосподарство за адресою: АДРЕСА_2 користувалося житловою субсидією до квітня 2018 року.
Відповідно до змін, внесених до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», з 01.05.2018 згідно п.8 житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства. які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку).
Пунктом 9 передбачено, що житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються особи, що зареєстровані у житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії. Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи зі складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства.
Згідно статті 3 Сімейного кодексу України до членів сім`ї відносяться: чоловік, дружина та їх неповнолітні діти. За вищезазначеною адресою зареєстровано 3 особи.
30.10.2018 від гр. ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської райрнної у місті ради надійшла заява про призначення житлової субсидії та декларація про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії.
Для перевірки права на отримання житлової субсидії спеціалістами управління праці та соціального захисту населення було зроблено запити до:
до Державної фіскальної служби України для отримання інформації з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми отриманих доходів фізичних осіб, які звернулися за призначенням житлових субсидій;
до відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті ради;
до Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби ТОВ «Нова-Ком» для отримання довідки про забезпеченість житловою площею та розмір платежів за вказаною адресою;
до Пенсійного фонду України.
Від Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України отримано інформацію, що у члена домогосподарства гр. ОСОБА_5 відсутній дохід, не сплачено єдиний соціальний внесок.
Відповідно до п.6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» житлова субсидія не призначається у разі, коли у члена домогосподарства або у члена сім`ї особи зі складу домогосподарства є особи, що досягай 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, і в цьому періоді:
за інформацією ДФС, Пенсійного Фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії: або
нарахований середньомісячний сукупний дохід менший, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії;
ними або за них не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (крім випадків, коли наявна заборгованість роботодавця із виплати заробітної плати та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за цих осіб).
Права на призначення житлової субсидії на загальних підставах домогосподарство за вищезазначеною адресою не мало.
Відповідно до п.7 Положення, за наявності таких умов, житлову субсидію може бути призначено за рішенням комісії виходячи з конкретних обставин, що склалися. Позитивне рішення комісії про призначення житлової субсидії може бути прийнято лише у разі коли такі особи на момент призначення житлової субсидії сплачують єдиний соціальний внесок у розмірі, не меншому ніж мінімальний, протягом двох місяців підряд перед днем зверненням за призначенням житлової субсидії.
Оскільки гр. ОСОБА_5 є фізична особа-підприємець, яка обрала спрощену систему оподаткування, інформацію про сплату єдиного соціального внеску їй було рекомендовано отримати, звернувшись до Криворізької північної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв-підпільників, 42 та надати її до управління для можливості здійснити розрахунок житлової субсидії.
Після надання гр. ОСОБА_5 вищезазначених документів, заяву було розглянуто на черговому засіданні комісії виконкому Тернівської районної у місті ради з розгляду питань призначення населенню пільг, субсидій, державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам у зв`язку з відсутністю доходу прийнято рішення - відмовити гр. ОСОБА_2 в призначенні житлової субсидії у зв`язку з тим, що протягом серпня та вересня 2018 року єдиний внесок ца загальнообов`язкове державне соціальне страхування членом домогосподарства ОСОБА_5 сплачено у розмірі, меншому ніж мінімальний (700,00 грн.), в той час як мінімальний внесок у 2018 році становив 819,06 грн.
Для перевірки права на отримання житлової субсидії одній із зареєстрованих осіб рекомендовано повторно надати до управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради заяву про призначення житлової субсидії, декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії.
В телефонному режимі вищезазначені роз`яснення надані особисто гр. ОСОБА_5
Станом на 07.03.2019 нова заява для перевірки права на призначення житлової субсидії від членів Домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 до управління не надходила.
Додатково повідомляємо, що відповідно до Положення про управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради, до повноважень управління не належить визначення актом місця перебування чи проживання позивача для передачі його до уповноважених органів з метою внесення інформації до Єдиного Державного демографічного реєстру.
Таким чином, вимогу позивача зобов`язати управління індивідуальним актом визначити його місце перебування для належного його реєстрування, розрахунку субсидії та для передачі відділу реєстрації місця проживання громадян вважаємо такою, що не відповідає чинному законодавству.
З питання реєстрації місця проживання/перебування позивачу неодноразово в усній та письмовій формі управлінням було рекомендовано звертатись до відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті ради за адресою: вул. Короленка, 1а, к. 127.
Одночасно з відповіддю позивачу було надіслано витяг з протоколу засідання комісії виконкому Тернівської районної у місті ради з розгляду питань призначення населенню пільг, субсидій, державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та соціальної виплати внутрішньо переміщеним особам від 04.01.2019 №1 (копія витягу додається).
Також зазначаємо, що до повноважень управління не належить обов`язок забезпечувати позивачу (який є працездатною особою), рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.
Щодо забезпечення позивачу права на вільне волевиявлення на виборах Президента України, повідомляємо, що управління жодним чином не обмежує вищевказаного права.
Питання забезпечення позивачу зазначеного права не належить до повноважень управління.
Позивачу неодноразово спеціалістами та керівництвом управління надавались роз`яснення, що для отримання можливості голосування на виборах йому необхідно особисто вирішити питання реєстрації місця свого проживання».
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Закон України «Про звернення громадян» (далі - Закон №393/96-ВР) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Відповідно до ст.1 Закону №393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно із ст.7 Закону №393/96-ВР, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Статтею 18 Закону №393/96-ВР встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.
Згідно із ст.19 Закону №393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.
Статтею 15 Закону №393/96-ВР чітко визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів ст. 20 Закону України «Про звернення громадян».
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що громадяни України наділені правом звернення з відповідними заявами, скаргами до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, засобів масової інформації, їх посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків, а на органи державної влади, органи місцевого самоврядування покладений обов`язок по розгляду таких звернень, заяв і скарг у місячний строк від дня їх надходження.
Суд перевіривши правомірність дій (бездіяльності) відповідача при прийнятті відповідачем письмової відповіді при розгляді заяви (запиту) позивача від 09.01.2019 року вх.. № 107 згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, приходить до висновку, що бездіяльність відповідача не допущена, а прийняте у формі письмової відповіді рішення відповідача від 23.01.2019 за вихідним № 643 прийнято у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача протягом 15-ти днів скласти індивідуальний акт, яким визначити місце перебування позивача за адресою: АДРЕСА_1 для належного його реєстрування і розрахунку розміру субсидії та для передачі органам реєстрації правдивої інформації до Єдиного державного реєстру, щоб забезпечити гарантії держави на вільне волевиявлення на виборах президента 31.03.2019р. згідно заяви від 09.01.2019 року вх.. № 107, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що з питання реєстрації місця проживання позивачу було рекомендовано звернутись до відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті ради за адресою: вул. Короленка, 1а, к.127.
Відповідно до Положення про управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради, до повноважень управління не належить визначення місця проживання та надання довідки про склад сім`ї, тому у задоволенні цих вимог суд також вважає відмовити.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що позивачу відповідачем було надано відповідь на його заяву (запит) від 09.01.2019 року, а також здійснювались у межах наданих повноважень всі можливі заходи для виконання вимог, викладених позивачем у заяві.
З огляду на зазначене, враховуючи, що відповідачем доведено правомірність своїх дій, суд дійшов висновку, що даний позов не підлягає задоволенню.
У зв`язку з перебуванням судді у відпустці, повний текст рішення складений датою його проголошення.
Керуючись ст.ст.243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова