Справа № 826/17569/18
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: головуючої - судді Земляної Г.В., суддів - Парінова А.Б., Собківа Я.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Шостого апеляційного адміністративного суду перебуває апеляційна скарга Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішень.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року в цілому та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з відсутністю документа про сплату судового збору у розмірі 2305,20 грн та відсутності вмотивованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Апелянту надано строк для усунення недоліків - 10 днів з моменту отримання копії ухвали.

17 жовтня 2019 року апелянт звернувся з клопотанням про продовження строку для усунення недоліків, визначених в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року та надано заяву про поновлення процесуальних строків на апеляційне оскарження.

В зазначених клопотаннях, апелянт вказує, що вирішення питання щодо виділення коштів на сплату судового збору є складним і потребує певного часу. Апелянтом зазначено, що ним вживаються всі можливі заходи для виконання вимог ухвали суду та сплати судового збору, а також надано докази у підтвердження вказаних заходів. Проте, не надає доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції наголошує, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів на сплату судового збору не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне/касаційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок… і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і податкові органи зокрема, зобов`язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок платника податку у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Аналогічний правовий висновок наведений в постанові Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 826/1362/18.

Розглянувши клопотання про продовження процесуального строку для усунення недоліків, колегія суддів доходить висновку про необхідність відмовити у продовженні строку на усунення недоліків, з огляду на наступне.

Однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Сплата судового збору за подання апеляційної скарги є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів призначених для сплати судового збору не можуть вважатися достатньою підставою для продовження процесуального строку сплати судового збору.

Крім того, відповідно ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. А тому максимальний строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги, вже було використано апелянтом.

За таких обставин підстави для задоволення клопотання про продовження процесуального строку для усунення недоліків - відсутні.

Колегія суддів зауважує на те, що апелянт у встановлений судом для усунення недоліків апеляційної скарги строк і до тепер, вимоги викладені в ухвалі не виконав, а саме не надав вмотивоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку (пропуску строків) на апеляційне оскарження рішення та документів на підтвердження цих обставин, та документ про сплату судового збору у розмірі 2305,20 гривень.

Згідно ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог встановлених ст.296 цього кодексу, застосовуються положення ст.169 КАС України, а тому апеляційна скарга повертається апелянту, оскільки апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги, яка залишена без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року, апеляційна скарга у відповідності до ч.ч.5, 6 ст.298 КАС України повертається апелянту.

При цьому, повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом

З урахуванням викладеного і керуючись ст.ст. 169,296,298,329,331 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Офісу великих платників податку Державної фіскальної служби про поновлення строку на апеляційне провадження - відмовити.

У задоволенні клопотання Офісу великих платників податку Державної фіскальної служби про продовження процесуального строку для усунення недоліків - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішень - відмовити.

Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку касаційного оскарження відповідно до ст.ст. 328-331 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку касаційного оскарження відповідно до ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя Г.В. Земляна

Судді: А.Б. Парінов

Я.М. Собків