Справа № 240/8157/19
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/8157/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстренко Н.М.

Суддя-доповідач - Совгира Д. І.

22 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Франовської К.С. Кузьменко Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року (повний текст якого складено в м. Житомирі 03.07.2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, в якому просила:

- визнати протиправними дії Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо здійснення перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці згідно заяви від 22 грудня 2018 року на підставі довідки Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року №05-34/195/18 з 1 січня 2019 року та заяви від 16 січня 2019 року на підставі довідки Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2019 року № 05-34/2/19 з 1 лютого 2019 року;

- зобов`язати Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% суддівської винагороди згідно заяви від 22 грудня 2018 року на підставі довідки Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року № 05-34/195/18, починаючи з 04 грудня 2018 року, та заяви від 16 січня 2019 року на підставі довідки Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2019 року № 05-34/2/19, починаючи з 01 січня 2019 року, без обмеження граничним розміром, з урахуванням фактично проведених виплат;

- стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити. Також зазначив, що оскільки перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці проводиться з 1 числа місяця, наступного за місцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою (тобто з 1 січня 2019 року, а не з 4 грудня 2018 року, та з 1 лютого 2019, а не з 1 січня 2019 року, як вважає позивач).

Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 2017 року перебуває на обліку в Житомирському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди, як суддя у відставці, яке нараховане в розмірі від грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді Житомирського апеляційного адміністративного суду.

У зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 4 грудня 2018 року №11-р/2018 щодо неконституційності окремих положень частини 3 статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" в частині визначення розміру суддівської винагороди ОСОБА_1 22 грудня 2018 року звернулась до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання відповідно до довідки Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року №05-34/195/18.

Окрім того, у зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадовою, пов`язаною зі збільшення прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2019 року, ОСОБА_1 знову звернулась до відповідача 16 січня 2019 року із заявою для проведе перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, надавши довідку Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2019 року №05-34/2/19.

Відповідачем перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання згідно поданих нею заяв проведено відповідно з 1 січня 2019 року та з 1 лютого 2019 року.

Позивач, не погоджуючись із датами, з яких відповідачем здійснено перерахунок довічного грошового утримання, звернулася до суду з цим позовом.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про помилкове трактування відповідачем пункту 4 Розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України та, як наслідок, визначення періоду, за який підлягає перерахунку раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Особливості призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України врегульовано Порядком, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 20 березня 2017 №5-1) (далі - Порядок №3-1).

Розділом ІІ Порядку №3-1 визначено, що заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та довідка про розмір суддівської винагороди подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання. У разі надсилання заяви і документів для перерахунку щомісячного довічного утримання поштою днем звернення за перерахунком вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Таким чином, перерахунок щомісячного довічного утримання здійснюється не з дати зміни розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, а в місяці, наступному за місяцем, в якому змінилися складові суддівської винагороди.

З урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 04 грудня 2018 року №11-р/2018, відповідно до Порядку №3-1 органами Пенсійного фонду України перерахунок довічного грошового утримання суддям у відставці проводиться з 01 січня 2019 року (з розміру 1762 гривень) та з 01 лютого 2019 року (з розміру 1921 гривень), виходячи із розміру посадового окладу 15 прожиткових мінімумів.

Як встановлено з матеріалів справи, перерахунок довічного грошового утримання здійснено позивачу з 01 січня 2019 року та 01 лютого 2019 року, тобто з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

В даному випадку, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про помилковість трактування відповідачем пункту 4 Розділу ІІ Порядку подання документів №3-1, та, як наслідок, визначення періоду, за який підлягає перерахунку раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання, оскільки положення вказаного нормативного акту визначають період, в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом, за який може бути здійснений такий перерахунок.

При цьому, дата, з якої у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача в даному випадку, не є тотожною даті, з якої позивач набув право на такий перерахунок.

Зокрема, за змістом статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VІІІ (у редакції від 02.06.2016), який набрав чинності 30.09.2016 (далі - Закон №1402-VІІІ), визначено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У відповідності до п. 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VІІІ право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., NN 41 - 45, ст. 529; 2015 р., NN 18 - 20, ст.132, із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Відповідно до частини 4 статті 142 Закону № 1402-VІІІ у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду України №11-р/2018 від 04.12.2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 №192-VIII. Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: "Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат".

Абзацом другим пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VІІІ установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 становить 1762,00 грн.

Отже, суд першої інстанції, в призмі здійсненого аналізу норм чинного законодавства, що регулює правовідносини, які є предметом розгляду даної справи, дійшов вірного та обгрунтованого висновку про виникнення права на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до норм статті 142 Закону №1402-VІІІ саме з 04.12.2018 року, як моменту з якого відповідно до зазначеного рішення Конституційного суду України відбулась зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Крім того, відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 становить 1921,00 грн., отже саме з цієї дати у суддів у відставці виникає право на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до норм статті 142 Закону №1402-VІІІ.

Алгоритм дій територіальних органів Пенсійного фонду України щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання визначено Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 (у редакції постанови від 20 березня 2017 року № 5-1) (надалі-Порядок № 5-1).

При цьому, суд вважає помилковим трактування відповідачем пункту 4 Розділу ІІ Порядку подання документів №3-1, та, як наслідок, визначення періоду, за який підлягає перерахунку раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання, з огляду на таке.

Відповідно до цього пункту передбачено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Тобто, положення вказаного нормативного акту визначають період, в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом, за який може бути здійснений такий перерахунок. Слід наголосити, що дата, з якої у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача в даному випадку, не є тотожною даті, з якої позивач набув право на такий перерахунок.

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 зверталася до відповідача про перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання саме з 04.12.2018 та з 01.01.2019 відповідно.

З огляду на викладене, враховуючи, що Рішення Конституційного Суду України №11-р/2018 набрало чинності 4 грудня 2018 року, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно протиправності дій Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в частині непроведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за період з 4 грудня 2018 року.

При цьому, слід зауважити, що відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1921 гривня, що також є підставою для проведення раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме з 1 січня 2019 року.

Отже, відповідачем протиправно здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 не з дати набуття такого права, а з наступного місяця, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити такий перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 04 грудня 2018 року на підставі довідки Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року №05-34/195/18, та з 01 січня 2019 року на підставі довідки Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2019 року №05-34/2/19 без обмеження граничним розміром, з урахуванням фактично проведених виплат.

Правова позиція з приводу того, що суддя у відставці отримує право на перерахунок грошового утримання з дня виникнення права на відповідний перерахунок прослідковується у постановах Верховного суду від 24.07.2019 року у справі № 686/13384/17, від 18.09.2019 року у справі № 720/299/17, у справі № 686/6637/17 від 28.02.2019 року.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З урахуванням наведеного у сукупності суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт порушення його прав та охоронюваних законом інтересів в межах спірних правовідносин, в той час, як відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не виконано, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Франовська К.С. Кузьменко Л.В.