Справа № 480/3097/19
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 р. Справа № 480/3097/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Савицької Н.В.,

за участю секретаря судового засідання - Бєлянської С.М.,

представника позивача - Коваленка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 480/3097/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про скасуваня вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДФС у Сумській області та просить суд скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20.05.2019 №ф-121268-54, прийняту Головним управлінням ДФС у Сумській області, про сплату недоїмки у сумі 9366,06 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що при поданні звіту за 2017 рік "Звіт про суми нарахованого доходу зареєстрованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску" (форма Д-5 річна) в Таблиці 2 "Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами - підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування" позивачем помилково відображено нарахування ЄСВ на загальну суму 8448,00 грн. На звернення позивача про роз`яснення щодо виправлення даної помилки, відповідач повідомив, що добровільно поданий по ЄСВ звіт за 2017 рік скасуванню не підлягає. У зв`язку з цим, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 13.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

29.08.2019 відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с.34-35), в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні.

Зазначає, що відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі самостійного визначення бази нарахування єдиного внеску фізичні особо - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та які є пенсіонерами за віком або особами з інвалідністю та отримують відповідно до закону пенсію за віком або соціальну допомогу, формують та подають до контролюючих органів Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, що настає за звітнім періодом.

Відповідно до пункту 16 розділу ІІ вищезазначеного Порядку відповідальними за правильність та достовірність заповнення Звіту є страхувальник. Отже, суми самостійного визначення бази нарахування єдиного внеску фізичними особами - підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування і є пенсіонерами за віком або особами з інвалідністю, підлягають сплаті на загальних підставах та не підлягають скасуванню.

Звертає увагу суду на те, що ФОП ОСОБА_1 самостійно подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску в сумі 8448,00 грн, а тому даний Звіт скасуванню не підлягає.

У судове засідання 22.10.2019 з`явився представник позивача.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився (а.с.44). 21.10.2019 відповідачем подано до суду клопотання про відкладення розгляду даної справи, у зв`язку із перебуванням представника відповідача у відрядженні.

У судовому засіданні суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутність представника відповідача. При цьому судом враховано, що неявка представника суб`єкта владних повноважень є повторною і причини неявки до суду 22.10.2019 не є поважними, оскільки доказів щодо перебування представника ГУ ДПС у Сумській області суду та неможливості направити до в судове засідання іншого представника суду не надано.

Суд задовольнив клопотання представника Головного управління ДПС у Сумській області, подане до суду 21.10.2019, та замінив відповідача у справі Головне управління ДФС у Сумській області на Головне управління ДПС у Сумській області.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 з 27.08.2015 зареєстрована як фізична особа - підприємець (а.с.13-14), перебуває на обліку в ГУ ДПС у Сумській області на спрощеній системі оподаткування, є пенсіонером за віком (а.с.16).

28.03.2018 позивачем подано "Звіт про суми нарахованого доходу зареєстрованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску" за 2017 рік, де в Таблиці 2 "Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами - підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування" позивачем помилково відображено нарахування ЄСВ на загальну суму 8448,00 грн (а.с.17).

11.12.2018 ФОП ОСОБА_1 звернулась до ДПІ у м. Сумах з повідомленням, що "Звіт про суми нарахованого доходу зареєстрованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску" за 2017 рік (форма Д-5 річна), з Таблицею 2 "Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами - підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування" подано помилково та просила надати роз`яснення, яким чином виправити допущену помилку (а.с.23).

На звернення позивача, відповідач листом від 18.12.2018 №1866/ФОП/18-28-54-13-13 повідомив, що самостійно поданий по ЄСВ звіт за 2017 рік підлягає сплаті на загальних підставах та скасуванню не підлягає (а.с.24).

У подальшому 05.08.2019 позивач отримала вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20.05.2019 №Ф 1212668-54 на загальну суму боргу 9366,06 грн (а.с.10).

Позивач вважає вказану вимогу необгрунтованою та такою, що прийнята неправомірно, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Порядок сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування передбачений Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VІ (далі - Закон №2464-VI) та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженою постановою Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 (далі - Інструкція № 449).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Частина 4 статті 4 Закону № 2464 передбачає, що особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягай віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.7 Закону № 2464 єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 8 Закону № 2464 порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно - правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 Закону № 2464, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно з ч.1 ст. 25 Закону № 2464 рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Отже, подання позивачем відповідної звітності про нарахування єдиного внеску не є визначальною для прийняття вимоги про сплату недоїмки, оскільки добровільна участь у сплаті єдиного внеску, може бути підтверджена не шляхом подання звітності, а шляхом сплати коштів.

Як вбачається із "Звіту про суми нарахованого доходу зареєстрованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску" за 2017 рік (форма Д-5 річна) та Таблицею 2 "Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами - підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування" позивачем помилково відображено нарахування ЄСВ на загальну суму 8448,00 грн.

Приймаючи оскаржувану вимогу, відповідач виходив з того, що відомості зазначені позивачем у Звіті за 2017 рік є достовірними, а тому сплаті підлягає сума єдиного внеску, яка в ньому зазначена у встановлені законом строки.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем було повідомлено відповідача про допущену помилку у Звіті за 2017 рік ще в грудні 2018 року та вживалися заходи щодо виправлення вказаної помилки.

Однак, вказані обставини відповідачем при формуванні та надсиланні позивачу оскаржуваної вимоги не були враховані.

Дії відповідача, а саме прийняття вимоги про сплату недоїмки, дають підстави визнати, що вони направлені на примусове в подальшому стягнення єдиного соціального внеску, що суперечить вищенаведеним приписам Закону №2464 та є порушенням прав позивача.

Вищевказана позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №806/230/17.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що оскаржувана вимога прийнято відповідачем без врахуванням всіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

При цьому суд зауважує, що у відзиві на позовну заяву відповідач визнає, що 19.04.2019 автоматично помилково нарахований єдиний соціальний внесок в сумі 918,06 грн за І квартал 2019 року, тому дана сума підлягає вилученню з КОР.

З урахуванням наведених норм та встановлених по справі обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 20.05.2019 №Ф-121268-54, прийняту ГУ ДФС у Сумській області, про сплату недоїмки у сумі 9366,06 грн.

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність прийняття оскаржуваної вимоги, а тому вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн, що підтверджується платіжним квитанцією № 0.0.143039644.1 від 08.08.2019 (а.с.4).

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати по сплату судового збору у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про скасуваня вимоги - задовольнити.

Скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20.05.2019 №Ф-121268-54, прийняту Головним управлінням ДФС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009, ), про сплату недоїмки у сумі 9366,06 грн.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009, ) суму судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 25.10.2019.

Суддя Н.В. Савицька