Справа № 804/400/16
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 жовтня 2019 року

Київ

справа №804/400/16

адміністративне провадження №К/9901/2140/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кашпур О.В.,

суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Дніпропетровської області про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року, прийняту в складі головуючого судді Коренева А.О., та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого Кругового О.О., суддів Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

у с т а н о в и в :

І. Короткий зміст позовних вимог

1. У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

- визнати протиправним і скасувати наказ прокурора Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року №2750к щодо звільнення позивача з посади прокурора прокуратури м.Кривого Рогу Дніпропетровської області;

- поновити його на роботі в органах прокуратури Дніпропетровської області та на посаді рівнозначній тій, яку він займав до звільнення та яка існує на цей момент;

- стягнути на його користь з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, звільнивши позивача з посади прокурора прокуратури м.Кривого Рогу Дніпропетровської області та з органів прокуратури на підставі пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) та пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №1697-VII) порушив норми трудового законодавства, оскільки звільнення у зв`язку з реорганізацією передбачає певний порядок, який відповідачем не дотримано. ОСОБА_1 наголошує на тому, що при звільненні його з органів прокуратури відповідач зобов`язаний був запропонувати йому вільні посади, які були наявні в прокуратурах Дніпропетровської області. Відповідачем, на думку позивача, не доведено факту неможливості реалізації права останнього на переважне залишення на роботі в органах прокуратури.

ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

3. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

4. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року - без змін.

5. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що звільняючи позивача, відповідач діяв у межах повноважень та в спосіб, визначений чинним спеціальним законодавством.

ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись із постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року, посилаючись на порушення судами норм права, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

7. Касаційна скарга мотивована тим, що суди неправильно застосували норми матеріального права та не повно з`ясували обставини справи, що призвело до неправильного вирішення спору та неправомірної відмови у задоволенні позову.

IV. Позиція інших учасників справи

8. Прокуратура Дніпропетровської області подала відзив на касаційну скаргу з проханням залишити її без задоволення, а оскаржувані постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року - без змін, оскільки вони прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

V. Рух справи у суді касаційної інстанції

9. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 29 грудня 2017 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

10. За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21 червня 2019 року касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду: Кашпур О.В. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Радишевській О.Р., Уханенку С.А., яку ухвалою від 12 серпня 2019 року прийнято до провадження.

11. Ухвалою Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду в попередньому судовому засіданні на 24 жовтня 2019 року.

VI. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

12. ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з прокуратурою Дніпропетровської області з 2011 року. Наказом прокурора Дніпропетровської області від 29 липня 2011 року №1410к призначений стажистом на посаду помічника Нікопольського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області.

13. Наказом прокурора Дніпропетровської області від 14 листопада 2013 року №3075к позивач призначений прокурором прокуратури м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

14. У зв`язку із утворенням з 15 грудня 2015 року відповідно до вимог Закону №1697-VII місцевих прокуратур та припиненням діяльності шляхом реорганізації міських, районних, районних у містах та міжрайонних прокуратур наказом Генерального прокурора України від 23 вересня 2015 року №76ш внесено зміни до структури та штатного розпису прокуратури Дніпропетровської області, зокрема із штатного розпису прокуратури Дніпропетровської області виключено ряд міських, районних, районних у містах, міжрайонних прокуратур та встановлено 13 місцевих прокуратур, у тому числі Криворізьку місцеву прокуратуру №3, штатна чисельність працівників якої складає 37 одиниць, з яких: керівник - 1, перший заступник керівника - 1, заступник керівника - 2, прокурор - 27, головний спеціаліст з питань захисту державних таємниць - 2, спеціаліст І категорії - 2, водій - 1, прибиральник службових приміщень - 1.

15. 25 вересня 2015 року ОСОБА_1 попереджено про звільнення із займаної посади та органів прокуратури у зв`язку з реорганізацією органу прокуратури (пункт 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII) у разі непроходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі з 14 грудня 2015 року, що підтверджується підписом на попередженні про звільнення.

16. За результатами тестування ОСОБА_1 набрав 89,7 балів та відповідно до рейтингового списку Криворізької місцевої прокуратури №3 за результатами підсумкового балу він зайняв 37 позицію, в той час як рейтинговий бал, який би дозволив претендувати на подальшу роботу у місцевій прокуратурі склав 96,7 балів (33 позиція у рейтинговому списку). Результати тестування позивач не оскаржував.

17. Наказом прокурора Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року №2750к ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора прокуратури м.Кривого Рогу Дніпропетровської області та органів прокуратури з 14 грудня 2015 року у зв`язку з реорганізацією органу прокуратури (пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України, пункт 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII). Підставами зазначено: наказ Генерального прокурора України від 23 вересня 2015 року №76ш, попередження від 25 вересня 2015 року, рейтинговий список кандидатів для зайняття посад прокурорів Криворізької місцевої прокуратури №3.

VІІ. Джерела права й акти їх застосування

18. За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»; далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

19. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

20. Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон №1697-VII, який набрав чинності з 15 липня 2015 року, крім: пункту 5 розділу XII (крім підпунктів 3, 5, 8, 9, 12, 20, 42, 49, 63, 67), розділу XIII цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; статей 21, 28 - 38, 42, 44 - 50, 62 - 63, 65 - 79 цього Закону, які набирають чинності 15 квітня 2016 року; статті 12 та Додатка до цього Закону щодо переліку та територіальної юрисдикції місцевих прокуратур, які набирають чинності з 15 грудня 2015 року.

21. Відповідно до частини першої статті 7 Закону №1697-VII систему прокуратури України становлять: Генеральна прокуратура України; регіональні прокуратури; місцеві прокуратури; військові прокуратури; Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

22. У зв`язку із утворенням з 15 грудня 2015 року відповідно до вимог Закону №1697-VII місцевих прокуратур та припиненням діяльності шляхом реорганізації міських, районних, районних у містах та міжрайонних прокуратур наказом Генерального прокурора України від 23 вересня 2015 року №76ш внесено зміни до структури та штатного розпису прокуратури Дніпропетровської області, зокрема із штатного розпису прокуратури Дніпропетровської області виключено ряд міських, районних, районних у містах, міжрайонних прокуратур та встановлено 13 місцевих прокуратур, у тому числі Криворізьку місцеву прокуратуру №3.

23. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

24. Згідно з підпунктом «в» пункту 5-1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону №1697-VII до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу XII «Прикінцеві положення» цього Закону прокурорами місцевих прокуратур призначаються прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування.

25. Умови і процедуру проведення тестування на посади прокурорів місцевих прокуратур визначав Порядок проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, затверджений наказом Генеральної прокуратури України від 20 липня 2015 року №98 (далі - Порядок №98; чинний, на момент виникнення спірних правовідносин).

26. Відповідно до пункту 1.4 Порядку №98 прокурори та стажисти на посадах прокурорів, які на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, претендують на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, яка утворюється шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій вони працюють.

27. Згідно з пунктом 1.2 Порядку №98 на посади прокурорів місцевих прокуратур призначаються особи за результатами успішного проходження ними тестування.

28. Відповідно до пунктів 3.16, 3.17 Порядку №98 на підставі відомостей про результати тестування робоча група регіонального центру формує рейтинговий список, форма якого наведена у додатку 2 цього Порядку, по кожній місцевій прокуратурі окремо. Рейтинговий список затверджується на засіданні робочої групи простою більшістю голосів, про що складається відповідний протокол, який підписується керівником та секретарем.

29. Рейтинг кандидата визначається за результатами тесту на знання законодавчої бази (професійний тест) та тесту на загальні здібності. Рейтинговий список формується робочою групою окремо для кожної місцевої прокуратури за загальним для двох тестів підсумковим балом - від більшого до меншого (пункти 9.1, 9.2 Порядку №98).

30. Згідно з пунктами 9.4, 9.5 Порядку №98 робоча група спрямовує рейтинговий список керівнику відповідної регіональної прокуратури. Керівник регіональної прокуратури після отримання рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів конкретної місцевої прокуратури та рапорту працівника прокуратури (заяви для тих, хто не працює у прокуратурі), який успішно пройшов тестування, видає наказ про його призначення на посаду, враховуючи підсумковий бал кандидата (від вищого до нижчого) та кількість штатних одиниць у відповідній місцевій прокуратурі. Призначення кандидатів на посади прокурорів відбувається після призначення їх керівників, перших заступників та заступників.

VІІІ. Позиція Верховного Суду

31. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

32. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

33. Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

34. Згідно з частиною третьою статті 16 Закону №1697-VII призначення прокурора на посаду та звільнення його з посади здійснюється лише з підстав та в порядку, передбаченим цим Законом, який є спеціальним у спірних правовідносинах.

35. Отже, безпідставними є посилання позивача на те, що його звільнення проведено з порушенням норм трудового законодавства (КЗпП України), оскільки спірні правовідносини регулюються спеціальним законом.

36. Законом №1697-VII та Порядком №98 визначено умову призначення на посади прокурорів місцевих прокуратур - успішне проходження тестування.

37. Оскільки ОСОБА_1 згідно з умовами Порядку №98 мав змогу претендувати на посаду в Криворізькій місцевій прокуратурі №3, таке право ним реалізоване на підставі його особистої заяви і за наслідками тестування він посів 37 рейтингову позицію із кількістю балів 89,7, при цьому рейтинговий бал, який би дозволяв претендувати на подальшу роботу в Криворізькій місцевій прокуратурі №3 склав 96,7 балів (33 позиція в рейтинговому списку), тому Верховний Суд погоджується із висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що прокуратура була позбавлена правових підстав для призначення ОСОБА_1 на відповідну посаду з огляду на результати зазначеного конкурсу.

38. Доводи ОСОБА_1 про те, що йому мали запропонувати посади прокурора в іншій прокуратурі є безпідставними, оскільки претендувати на посаду в іншій місцевій прокуратурі може працівник за певних умов, який раніше працював у відповідній прокуратурі до її реформування. Також безпідставними є посилання позивача щодо відсутність факту реорганізації органу, в якому він працював, оскільки такий факт підтверджується встановленими вище обставинами.

39. За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд уважає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що відповідач при прийнятті наказу від 14 грудня 2015 року №2750к діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним спеціальним законодавством. А тому, відповідно, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним і скасування оспорюваного наказу, поновлення його на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

40. Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та встановлених обставин справи не спростовують.

41. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

42. За таких обставин, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

IХ. Судові витрати

43. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року у справі №804/400/16 залишити без змін.

3. Судові витрати не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О. В. Кашпур

Судді: О. Р. Радишевська

С. А. Уханенко