Справа № 280/2917/19
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 жовтня 2019 року 09 год. 45 хв.Справа № 280/2917/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Комунарського районного суду міста Запоріжжя, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Державна судова адміністрація України

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся із адміністративним позовом до Комунарського районного суду міста Запоріжжя (далі відповідач 1), Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Державна судова адміністрація України (далі третя особа), в якому позивач просить суд:

- зобов`язати Комунарський районний суд міста Запоріжжя та Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, стаж державної служби за період з 16.08.1993 по 15.08.2002 (8 років 11 місяців 19 днів) та стаж наукової роботи - стаж професійної діяльності у сфері права на посадах науково-педагогічних працівників у вищому навчальному закладі за період з 02.09.2002 по 06.09.2010 (7 років 11 місяців 26 днів);

- зобов`язати Комунарський районний суд міста Запоріжжя та Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області здійснити перерахунок відпустки та заробітної плати з 07.09.2010 та виплатити заробітну плату у повному обсязі з урахуванням усіх надбавок та інших виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що Указом Президента України №823/2010 від 19.08.2010 позивача було призначено на посаду судді. На той час відносно зарахування стажу роботи діяли вимоги ст.44 Закону України «Про статус суддів» №2862-ХІІ від 15.12.1992, які передбачали, що для суддів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги. Також вказує, що згідно з ч.2 ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ від 02.06.2016 до стажу роботи судді зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), в розумінні п.4 ч.6 ст.69 цього Закону, а саме стаж наукової роботи стаж професійної діяльності у сфері права на посадах наукових (науково-педагогічних) працівників у вищому навчальному закладі (університеті, академії чи інституті). Всупереч наведених норм права, відповідачі не зараховують позивачу до стажу роботи судді, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, стаж державної служби за період з 16.08.1993 по 15.08.2002 (8 років 11 місяців 19 днів) та стаж наукової роботи - стаж професійної діяльності у сфері права на посадах науково-педагогічних працівників у вищому навчальному закладі за період з 02.09.2002 по 06.09.2010 (7 років 11 місяців 26 днів). З огляду на викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач 1 письмового відзиву на адміністративний позов не надав.

Відповідач 2 позов не визнав, у письмовому відзиві посилається на те, що з урахуванням вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ від 02.06.2016 та «Положення про територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області», затвердженого головою Державної судової адміністрації України 25.09.2015, видання наказів, у тому числі щодо зарахування стажу державної служби ОСОБА_2 Е.Г., належить до компетенції голови Комунарського районного суду м.Запоріжжя. Здійснення перерахунку відпустки та заробітної плати позивачу на підставі наказу голови Комунарського районного суду м.Запоріжжя, виданого у відповідності до вимог чинного законодавства України, належить до компетенції Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області. У відповідності до положень ч.6 ст.44 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15.12.1992 ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки зараховується період роботи (проходження служби) позивача на посаді слідчого у слідчому відділенні Приазовського райвідділу УМВС України в Запорізькій області з 29.06.1997 по 20.09.1998 та період роботи на посаді старшого слідчого у відділенні організації досудового слідства слідчого відділу податкової міліції ДПА у Запорізькій області з 06.11.2000 по 15.08.2002. У разі видання головою Комунарського районного суду м.Запоріжжя наказу про встановлення доплати та здійснення перерахунку суддівської винагороди відносно ОСОБА_1 , яким позивачу до стажу судді, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу та додаткової відпустки буде зараховано період проходження служби ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ з 21.09.1998 по 05.11.2000, відділом планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області буде здійснено перерахунок та виплату судді ОСОБА_1 . суддівської винагороди, з урахуванням усіх надбавок і виплат, які нараховуються від посадового окладу, та з урахуванням доплати за вислугу років за період з 07.09.2010 по 04.08.2018. ОСОБА_1 в адміністративному позові як період проходження служби визначає з 16.08.1993 по 15.08.2002, при цьому не виділяє період навчання у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України, який відповідно до діючого на момент призначення позивача суддею законодавства зараховувався до військового стажу, а не до стажу державної служби. Стаття 44 Закону України «Про статус суддів» №2862-ХІІ від 15.12.1992 (в редакції, чинній на момент призначення позивача суддею), стаття 131 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 (в редакції, чинній на момент призначення позивача суддею) не передбачали зарахування стажу наукової роботи до стажу роботи судді місцевого суду, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки. Наказом голови Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 19.11.2018 №24ос ОСОБА_1 з 05.08.2018 встановлено доплату за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу судді як такому, що має стаж роботи станом на 05.08.2018 - 10 років 10 місяців 29 днів. Так, ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право підвищення щомісячної надбавки за вислугу років до посадового окладу та додаткової відпустки, судом було зараховано 3 роки проходження служби в органах внутрішніх справ та управлінні податкової міліції, а саме: період роботи позивача на посаді слідчого у слідчому відділенні Приазовського райвідділу УМВС України в Запорізькій області з 29.06.1997 по 20.09.1998 та період роботи на посаді старшого слідчого відділення організації досудового слідства слідчого відділу податкової міліції ДПА у Запорізькій області з 06.11.2000 по 15.08.2002. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Третьою особою подано до суду письмові пояснення від 16.07.2019 вх. №29174, в яких зазначено, що жодна правова норма ані Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ані Закону України «Про статус суддів» не передбачає можливості до стажу роботи суддів судів загальної юрисдикції зараховувати стаж роботи на посадах, зазначених позивачем. Відтак, просить суд у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 24 червня 2019 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/2917/19, підготовче судове засідання призначено на 17 липня 2019 року.

17 липня 2019 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено на 21 серпня 2019 року.

Ухвалою суду від 21 серпня 2019 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

21 серпня 2019 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву у розгляді справи на 18 вересня 2019 року.

18 вересня 2019 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду на 15 жовтня 2019 року.

Представник позивача заявою від 18.09.2019 вх. № 38800 просить суд розглянути справу за відсутності уповноваженого представника. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач 1 у листі від 10.07.2019 за вих.№01-20/123/2019 та від 01.10.2019 вих.01-20/210/2019 просить суд розглянути справу за відсутності уповноваженого представника відповідача 1 і ухвалити законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник відповідача 2 вирішення питання щодо розгляду справи в порядку письмового провадження залишив на розсуд суду, про що свідчить його відмітка на клопотанні представника позивача.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін та третьої особи в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Указом Президента України №823/2010 від 19.08.2010 позивача було призначено на посаду судді.

Відповідно до Трудової книжки НОМЕР_1 позивач: з 16.08.1993 по 26.10.2000 проходив службу в органах внутрішніх справ (безперервно 7 років 2 місяця 10 днів); з 06.11.2000 по 15.08.2002 проходив службу в управлінні податкової міліції (1 рік 9 місяців 9 днів); з 02.09.2002 по 28.08.2003 працював у Запорізькому державному університеті на посаді старшого викладача кафедри конституційного та адміністративного права; з 01.09.2003 по 06.09.2010 працював у Гуманітарному університеті «ЗІДМУ», згодом у Класичному приватному університеті на посадах старшого викладача кафедри конституційного та адміністративного права, старшого викладача, доцента та заступника завідуючого кафедри кримінального права, заступника директора інституту права; з 07.09.2010 по теперішній час працює суддею у Комунарському районному суді м.Запоріжжя.

Згідно з Послужним списком позивач: з 16.08.1993 по 29.06.1997 був курсантом Запорізького училища міліції МВС України, згодом Запорізького юридичного інституту МВС України; з 29.06.1997 по 26.10.2000 слідчий слідчого відділення Приазовського РВ УМВС України в Запорізькій області; з 06.11.2000 по 15.08.2002 старший слідчий відділення організації досудового слідства слідчого відділу податкової міліції ДПА у Запорізькій області.

19.12.2018 позивач звернувся до відповідача 1 із заявою про зарахування стажу роботи на посадах державної служби та інших відповідних посадах до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки (підставою для звернення стала Постанова Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 17.10.2018 (справа №806/2963/17, адміністративне провадження №К/9901/45949/18)), яку відповідач 1 направив відповідачу 2 листом від 19.12.2018 за №02-29/211/2018 для визначення можливості здійснення відповідного перерахунку стажу роботи позивача.

За результатами розгляду вказаного листа, відповідач 2 повідомив відповідача 1 про те, що судові рішення поширюються лише на учасників судового процесу та те, що він надіслав запит до Державної судової адміністрації України щодо можливості проведення перерахунку стажу судді з урахуванням Постанови Верховного Суду від 17.10.2018 (справа №806/2963/17, провадження №К/9901/45949/18) (лист від 21.01.2019 за №08-04/303).

У листі Державної судової адміністрації України від 27.02.2019 за №10-4734/19 поінформовано відповідача 2, зокрема, що оскільки позивач призначений на посаду судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя Указом Президента України від 19.08.2010 за №823/2010, тобто після набрання чинності Законом України №2453-VІ від 07.07.2010 «Про судоустрій і статус суддів», то підстави для перерахунку стажу роботи на посаді судді згідно з нормами ст.ст.43, 44 Закону України №2862-ХІІ від 15.12.1992 «Про статус суддів» для встановлення права на доплату за вислугу років та права на додаткову щорічну відпустку відсутні. Також, повідомлено, що Постанова Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 17.10.2018 у справі №806/2963/17 за своєю правовою природою має індивідуальний характер.

Вказаний лист Державної судової адміністрації України від 27.02.2019 за №10-4734/19 пересланий відповідачем 2 на адресу відповідача 1 листом від 04.03.2019 за №08-04/811.

При цьому, листом від 31.05.2019 за №11-14516/19 Державна судова адміністрація України вказала, що з метою забезпечення виконання висновку щодо застосування норм права, викладеного у Постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у справі №806/2963/17, який є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, необхідно здійснити перерахунок суддівської винагороди суддям, яких було призначено чи обрано з 03.08.2010 по 01.01.2011.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідачів щодо не зарахування до стажу роботи судді, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, стаж державної служби за період з 16.08.1993 по 15.08.2002 (8 років 11 місяців 19 днів) та стаж наукової роботи - стаж професійної діяльності у сфері права на посадах науково-педагогічних працівників у вищому навчальному закладі за період з 02.09.2002 по 06.09.2010 (7 років 11 місяців 26 днів), а також не здійснення перерахунку відпустки та заробітної плати з 07.09.2010 та виплати заробітну плату у повному обсязі з урахуванням усіх надбавок та інших виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Частиною 1 ст.151 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 визначено, що Державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом.

Згідно з ч.1 ст.24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 голова місцевого суду: 1) представляє суд як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами; 2) визначає адміністративні повноваження заступника голови місцевого суду; 3) контролює ефективність діяльності апарату суду, погоджує призначення на посаду керівника апарату суду, заступника керівника апарату суду, а також вносить подання про застосування до керівника апарату суду, його заступника заохочення або накладення дисциплінарного стягнення відповідно до законодавства; 4) видає на підставі акта про призначення судді на посаду, переведення судді, звільнення судді з посади, а також у зв`язку з припиненням повноважень судді відповідний наказ; 5) повідомляє Вищу кваліфікаційну комісію суддів України та Державну судову адміністрацію України, а також через веб-портал судової влади про вакантні посади суддів у суді у триденний строк з дня їх утворення; 6) забезпечує виконання рішень зборів суддів місцевого суду; 7) організовує ведення в суді судової статистики та інформаційно-аналітичне забезпечення суддів з метою підвищення якості судочинства; 8) сприяє виконанню вимог щодо підвищення кваліфікації суддів місцевого суду; 9) вносить на розгляд зборів суду пропозиції щодо кількості та персонального складу слідчих суддів; 10) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Відповідачі, третя особа не навели безпосередньо норми права яка б безальтернативно передбачала віднесення саме до компетенції голови суду видання наказів про зарахування часу роботи на інших посадах до стажу роботи судді, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки.

При цьому, відповідно до пп.16 п.5 «Положення про Державну судову адміністрацію України», затвердженого 17.01.2019 рішенням Вищої ради правосуддя №141/0/15-19, Державна судова адміністрація України відповідно до визначених завдань: здійснює контроль за дотриманням встановленого порядку ведення особових справ суддів та працівників апаратів судів і територіальних управлінь, забезпечує облік кадрів, що передбачає збирання, оброблення, використання, зберігання, захист даних щодо суддів та працівників апаратів судів і територіальних управлінь, у тому числі персональних.

Згідно з п.1.4 «Порядку формування, ведення, обліку та зберігання особових справ суддів», погодженого 04.02.2016 рішенням Ради суддів України №5 та затвердженого 20.05.2016 наказом Державної судової адміністрації України №97, формування, ведення, облік та зберігання особових справ здійснюються відповідним структурним підрозділом апарату суду або відповідальною особою, яка здійснює ведення кадрової роботи в суді (далі відповідальний працівник), про що зазначається в посадовій інструкції або в положенні про структурний підрозділ.

Відповідачем 2 не доведено вжиття заходів у межах контролю за дотриманням встановленого порядку ведення особової справи судді Стоматова Е.Г. щодо зарахування періоду проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ з 16.08.1993 по 28.06.1997 та з 21.09.1998 по 26.10.2000 та періоду професійної діяльності у сфері права на посадах науково-педагогічних працівників у вищому навчальному закладі з 02.09.2002 по 06.09.2010 до стажу роботи судді, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки.

Отже, на думку суду, позивачем обґрунтовано пред`явлено позов одночасно до відповідача 1 та відповідача 2.

Відповідно до ч.6 ст.44 Закону України «Про статус суддів» №2862-ХІІ від 15.12.1992 для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені

такі ж пільги.

Згідно з пп.1 п.2 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 1993р., №8, ст.56; 1994р., №22, ст.142, №26, ст.203; 1995р., №34, ст.268; 1999р., №50, ст.434; 2000р., №10, ст.79, №13, ст.102, №38, ст.322; 2001р., №33, ст.180; 2004р., №25, ст.354; 2006р., №1, ст.18), крім статей 43 та 44, які втрачають чинність з 1 січня 2011 року.

Як передбачено у ст.7 Закону України «Про міліцію» №565-ХІІ від 20.12.1990 міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції.

Особовий склад міліції складається з працівників, що проходять державну службу в підрозділах міліції, яким відповідно до чинного законодавства присвоєно спеціальні звання міліції (ст.16 Закону України «Про міліцію» №565-ХІІ від 20.12.1990).

Порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України. Особи, прийняті на службу до міліції, в тому числі слухачі й курсанти шкіл міліції, які перебувають на військовому обліку військовозобов`язаних, на час служби знімаються з нього і перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ України (ст.18 Закону України «Про міліцію» №565-ХІІ від 20.12.1990).

У п.9 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженого 29.07.1991 постановою Кабінету Міністрів УРСР №114, військовозобов`язані, зараховані в кадри Міністерства внутрішніх справ на посади рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, включаючи курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, у встановленому порядку знімаються з військового обліку і перебувають на спеціальному обліку Міністерства внутрішніх справ.

Слідчим органів внутрішніх справ та курсантам, слухачам навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України законом передбачені однакові пільги.

Протилежного відповідачі не довели.

Судом прийнято до уваги, що ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право підвищення щомісячної надбавки за вислугу років до посадового окладу та додаткової відпустки, було зараховано 3 роки проходження служби в органах внутрішніх справ та управлінні податкової міліції, а саме: період роботи позивача на посаді слідчого у слідчому відділенні Приазовського райвідділу УМВС України в Запорізькій області з 29.06.1997 по 20.09.1998 та період роботи на посаді старшого слідчого відділення організації досудового слідства слідчого відділу податкової міліції ДПА у Запорізькій області з 06.11.2000 по 15.08.2002 і було здійснено відповідні перерахунки та виплати.

Таким чином, період проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ з 16.08.1993 по 28.06.1997 та з 21.09.1998 по 26.10.2000 має бути зараховано до стажу роботи судді, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, та мають бути здійсненні відповідні перерахунки та виплати.

Частиною 2 ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 визначено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

На посаду судді може бути призначений громадянин України, не молодший тридцяти та не старший шістдесяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж професійної діяльності у сфері права щонайменше п`ять років, є компетентним, доброчесним та володіє державною мовою (ч.1 ст.69 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016).

Згідно з п.4 ч.6 ст.69 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 для цілей цього Закону вважається: стажем наукової роботи - стаж професійної діяльності у сфері права на посадах наукових (науково-педагогічних) працівників у вищому навчальному закладі (університеті, академії чи інституті, крім вищих військових навчальних закладів) чи науковій установі України або аналогічному вищому навчальному закладі чи науковій установі іноземної держави.

Вказані приписи ч.1, п.4 ч.6 ст.69, ч.2 ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 станом на сьогодні підлягають застосуванню. Жодних обмежень у їх застосуванні не має.

Оскільки вказані норми є чинними, то суд не вбачає за можливе їх не застосувати та не врахувати при обчисленні стажу роботи судді, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки.

При застосуванні вказаних приписів ч.1, п.4 ч.6 ст.69, ч.2 ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 права позивача не обмежуються та його правовий стан не погіршується.

Враховуючи наведені норми права та матеріали справи, на думку суду, позивач має право на зарахування до стажу роботи судді, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, стажу наукової роботи - стажу професійної діяльності у сфері права на посадах науково-педагогічних працівників у вищому навчальному закладі за період з 02.09.2002 по 06.09.2010 (7 років 11 місяців 26 днів).

На день вирішення судом спору по суті відповідачі у добровільному порядку не вжили дій щодо зарахування періоду проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ з 16.08.1993 по 28.06.1997 та з 21.09.1998 по 26.10.2000 та періоду професійної діяльності у сфері права на посадах науково-педагогічних працівників у вищому навчальному закладі з 02.09.2002 по 06.09.2010 до стажу роботи судді, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, адміністративний позов слід задовольнити частково.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 та відповідача 2 у рівних частинах по 384,20 грн. з кожного.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративий позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Комунарського районного суду міста Запоріжжя (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 7, ), Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 168, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Державна судова адміністрація України (01021, м. Київ, вул. Липська, буд.18/5, ) про зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Комунарський районний суд міста Запоріжжя та Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, стаж державної служби за період служби в органах внутрішніх справ з 16.08.1993 по 28.06.1997 та з 21.09.1998 по 26.10.2000 (5 років 11 місяців 19 днів) та стаж наукової роботи - стаж професійної діяльності у сфері права на посадах науково-педагогічних працівників у вищому навчальному закладі за період з 02.09.2002 по 06.09.2010 (7 років 11 місяців 26 днів).

Зобов`язати Комунарський районний суд міста Запоріжжя та Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області здійснити перерахунок ОСОБА_1 відпустки та заробітної плати з 07.09.2010 та виплатити заробітну плату у повному обсязі з урахуванням усіх надбавок та інших виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Комунарського районного суду міста Запоріжжя.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення в повному обсязі складено та підписано 18.10.2019

Суддя Л.Я. Максименко