Справа № 826/5460/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 жовтня 2019 року № 826/5460/17

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Авторитет»

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг

третя особа Державна регуляторна служба України

про скасування Розпорядження №567 від 16.03.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

До окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Авторитет» з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 16.03.2017 року №567.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване розпорядження Державною регуляторною служби України від 27.01.2017 року №20 зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, скасувати її розпорядження від 15.11.2016 року про анулювання ліцензії на провадження страхової діяльності ПрАТ «Страхова компанія «Авторитет».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.06.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/5460/17, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну та наявні у нього докази, що стосуються спору.

Відповідач у встановлений судом строк надав відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що у зв`язку зі встановленням невідповідності здобувана ліцензій Ліцензійним умовам, встановленим для провадження виду господарської діяльності, зазначеного в заяві про отримання ліцензії, а саме: відсутністю бездоганної репутації керівника та головного бухгалтера, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були відповідно керівником та головним бухгалтером Товариства не менше шести місяців протягом одного року, що передувало прийняттю Нацкомфінпослуг рішення про анулювання Товариству ліцензій (розпорядження від 15.11.2016 № 2856), що є порушенням абзацу другого підпункту 3 пункту 22 Ліцензійних умов.

Позивач поштою надіслав пояснення на позовну заяву, в яких зазначає, що відповідно до частини другої статті 4 Закону № 222 розпорядження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування (ДРС) є обов`язковими до виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, юридичними особами всіх форм власності, а також фізичними особами - підприємцями, а тому з доводами відповідача позивач не погоджується.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

06.03.2017 року до Нацкомфінпослуг (вх. №1986/СК) надійшла заява Товариства про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на рику цінних паперів).

16.03.2017 року Нацкомфінпослуг прийнято Розпорядження №567, в якому зазначено наступне.

За результатами розгляду заяви Товариства про видачу ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) від 06.03.2017 № 10 (вх. від 06.03.2017 № 1986/СК) і відповідно до пункту 3 частини першої статті 28, частини третьої статті 36 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», статей 6 та 38 Закону України «Про страхування», пункту 1 частини другої статті 6, пункту 1 частини третьої статті 13 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»,

підпункту 12 пункту 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 № 1070, враховуючи Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 № 913 (далі - Ліцензійні умови), Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Нацкомфінпослуг постановила:

Відмовити ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АВТОРИТЕТ» (місцезнаходження: 04071, м. Київ, вулиця Щекавицька, будинок 30/39, офіс 24; код за ) (далі - Товариство) у видачі ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) в частині проведення таких видів добровільного страхування:

- страхування наземного транспорту (крім залізничного);

- страхування фінансових ризиків;

- страхування від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ, -

у зв`язку зі встановленням невідповідності здобувана ліцензій Ліцензійним умовам, встановленим для провадження виду господарської діяльності, зазначеного в заяві про отримання ліцензії, а саме: відсутністю бездоганної репутації керівника та головного бухгалтера, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були відповідно керівником та головним бухгалтером Товариства не менше шести місяців протягом одного року, що передувало прийняттю Нацкомфінпослуг рішення про анулювання Товариству ліцензій (розпорядження від 15.11.2016 № 2856), що є порушенням абзацу другого підпункту 3 пункту 22 Ліцензійних умов.

В подальшому ДРС за результатами розгляду зазначеного рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування, 23.08.2017 було видано Розпорядження № 138 (копія додається), відповідно до резолютивної частини якого зобов`язано:

«Національну комісію, що здійснює державне регулювання .у сфері ринків фінансових послуг зобов 'язано:

1) усунути порушення вимог пункту 1 частини третьої статті 13 Закону України від 02.03.2015 № 222-VIII "Про ліцензування видів господарської діяльності";

розглянути заяву ПрAT «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АВТОРИТЕТ» від 06.03.2017 № 10 (вх. від 06.03.2017 № 1986/СК) про видачу ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на. ринку цінних паперів) відповідно до статей 11-13 Закону України від 02.03.2015 № 222-VIII «Про ліцензування видів господарської діяльності» та з урахуванням розпорядження Державної регуляторної служби України від 27.01.2017 №20 «Про усунення порушень законодавства, у сфері ліцензування», виданого Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, за. результатом. розгляду скарги ПрAT «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АВТОРИТЕТ» від 18.11.2016 щодо прийняття Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, розпорядження від 15.11.2016 № 2856 про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності ПрAT «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АВТОРИТЕТ».

Підпунктом 3 пункту 1 Розпорядження № 138, зобов`язано Нацкомфінпослуг «повідомити Державну регуляторну службу України про виконання цього розпорядження протягом, десяти робочих днів з дати його отримання з наданням підтверджуючих документів».

Одночасно, Нацкомфінпослуг зверталась до ДРС листом від 27.09.2017 № 7148/13-5 щодо надання роз`яснення стосовно порядку та способу виконання Нацкомфінпослуг Розпорядження № 138, з урахуванням того, що ПрАТ «СК «Авторитет» було усунуто причини, що стали підставою для прийняття Нацкомфінпослуг Розпорядження № 567 та повторно подано на розгляд до Нацкомфінпослуг заяву та пакет документів від 12.09.2017 № 57 на видачу ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг.

За результатами розгляду зазначеного листа Нацкомфінпослуг, ДРС листом від 01.11.2017 № 9600/0/20-17 надано відповідь щодо виконання розпорядження ДРС № 138.

Разом з тим, позивач зазначає, що інформації щодо виконання Розпорядження № 138 від Нацкомфінпослуг до ДРС не надходило.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, що полягають у відмові видачі ліцензії на підставі Розпорядження від 16.03.2017 року №567, вважаючи таке рішення неправомірним, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до таких висновків.

Закон України "Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг" встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.

Згідно абзацу четвертого частини першої статті 21 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється щодо інших ринків фінансових послуг - національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Відповідно до пункту 2, 3 частини першої статті 27 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" основними завданнями національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, є: здійснення державного регулювання та нагляду за наданням фінансових послуг та додержанням законодавства у цій сфері; захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування у межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання і припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг.

Частиною першою статті 28 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" встановлено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції, серед іншого: розробляє і затверджує нормативно-правові акти, обов`язкові до виконання центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, учасниками ринків фінансових послуг, їх об`єднаннями, контролює їх виконання; проводить самостійно чи разом з іншими державними органами перевірку діяльності учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг), а також інших юридичних осіб та фізичних осіб, які здійснюють діяльність з надання фінансових послуг, для якої законом встановлені вимоги щодо одержання ліцензії та/або реєстрації, без відповідної ліцензії та/або реєстрації; у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до положень статті 30 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, має право проводити в межах своїх повноважень перевірку (інспекцію) діяльності учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг), їх афілійованих та споріднених осіб.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що Нацкомфінпослуг уповноважена на здійснення державного нагляду (контролю) за наданням фінансових послуг із дотримання вимог та додержанням законодавства у цій сфері учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг).

Відповідно до статті 39 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Відповідно до частин першої статті 40 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати, серед іншого, такі заходи впливу як, зокрема: зобов`язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення; тимчасово зупиняти або анулювати ліцензію на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Частинами першої, третьою статті 6 Закону України "Про страхування" визначено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Види добровільного страхування, на які видається ліцензія, визначаються згідно з прийнятими страховиком правилами (умовами) страхування, зареєстрованими Уповноваженим органом.

Відповідно до частин першої, третьої та четвертої статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.

Договір страхування повинен містити: назву документа; назву та адресу страховика; прізвище, ім`я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження; прізвище, ім`я, по батькові, дату народження або назву вигодонабувача та його адресу; зазначення предмета договору страхування; розмір страхової суми за договором страхування іншим, ніж договір страхування життя; розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя; перелік страхових випадків; розміри страхових внесків (платежів, премій) і строки їх сплати; страховий тариф (страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума); строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; права та обов`язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін; підписи сторін.

Відповідно до пункту 1.14 розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг "Про затвердження Ліцензійних умов провадження страхової діяльності" від 28 серпня 2003 року №40, вимоги, установлені законодавством України у сфері регулювання страхової діяльності, повинні виконуватись страховиками протягом дії ліцензії.

Виходячи із зобов`язальної частини Розпорядження № 138 вбачається, що Нацкомфінпослуг зобов`язано усунути порушення вимог пункту 1 частини третьої статті 13 Закону № 222, а саме розглянути заяву ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АВТОРИТЕТ» від 06.03.2017 №10 (вх. від 06.03.2017 № 1986/СК) про видачу ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) відповідно до статей 11-13 Закону №222 та з урахуванням розпорядження ДРС від 27.01.2017 №20 «Про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування», виданого Нацкомфінпослуг, за результатом розгляду скарги ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АВТОРИТЕТ» від 18.11.2016 щодо прийняття Нацкомфінпослуг розпорядження від 15.11.2016 №2856 «Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АВТОРИТЕТ».

Частиною другою статті 4 Закону № 222 регламентовано, що розпорядження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування (ДРС), прийняті в межах його повноважень, є обов`язковими до виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, юридичними особами всіх форм власності, а також фізичними особами - підприємцями.

З урахуванням вищевикладеного, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування розпорядження від 16.03.2017 року №567 - підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своїх розпоряджень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ПрАТ "СК "Авторитет" підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Авторитет" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 68, ) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 3, ), третя особа: Державна регуляторна служба України (01011, м. Київ, вул. Арсенальна, 9/11, ) про скасування розпорядження - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 16.03.2017 року №567.

3. Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Авторитет" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 3, ).

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А. Качур