Справа № 520/9644/19
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 р. № 520/9644/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Борисюк Р.Р.,

за участю:

представників позивача - Погореленко І. В., Перегонцевої Н . С . ,

представника відповідача - Гнатенко А. В.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Першого заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах Державної установи «Центр пробації» до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду з позовом звернувся Перший заступник керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах Державної установи «Центр пробації» до Ізюмської міської ради Харківської області, в якому просить суд:

- Визнати протиправною бездіяльність Ізюмської міської ради Харківської області в частині залишення без розгляду питання щодо визначення та погодження переліку об`єктів, на яких притягнуті до адміністративної відповідальності особи виконуватимуть суспільно корисні роботи та видів таких робіт у 2019 році.

- Зобов`язати Ізюмську міську раду Харківської області розглянути питання про визначення та погодження переліку об`єктів, на яких притягнуті до адміністративної відповідальності особи виконуватимуть суспільно корисні роботи та види таких робіт у 2019 році.

- Стягнути судовий збір з відповідача за наступними реквізитами: прокуратура Харківської області, код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що невиконання Ізюмською міською радою Харківської області чинних вимог законодавства призводить до порушення інтересів держави в частині забезпечення захисту прав неповнолітніх на належне утримання та життя, а також унеможливлює виконання постанов суду щодо накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, що є грубим порушення вимог ст. 129-1 Конституції України.

Зазначає, що введення інституту адміністративного покарання у виді суспільно корисних робіт має на меті погашення батьками заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини. Відмова органу місцевого самоврядування в погодженні переліку об`єктів, на яких порушники виконують суспільно корисні роботи та видів таких робіт має наслідком ухилення одного з батьків від обов`язку щодо належного матеріального забезпечення дитини та суттєво погіршує її становище, що може ставити під сумнів належне виконання державою вимог статті 27 Конвенції.

Відтак, заступник керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області, реалізовуючи надані законом повноваження щодо захисту державних інтересів, звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Державної установи «Центр пробації» до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, оскільки представники Державної установи «Центр пробації» до суду з позовом не зверталися. Питання про визначення та погодження переліку об`єктів, на яких порушники виконуватимуть суспільно корисні роботи на території Ізюмської міської ради Харківської області у 2019 році та видів таких робіт залишається не вирішеним.

Ухвалою суду від 19.09.2019 року по справі відкрито спрощене провадження із викликом осіб у судове засідання.

Представник відповідача у відзиві на позов проти вимог заявленого позову заперечував, зазначивши, що у зв`язку із тим, що уповноважений орган з питань пробації не погодив переліку об`єктів та видів суспільно корисних робіт з органами місцевого самоврядування та власникам підприємств, установ, організацій або уповноваженим ними органам, тому і підстави для визначення переліку об`єктів та видів суспільно корисних робіт шляхом прийняття рішення Ізюмською міською радою відсутні. Наголосив на тому, що як зазначено у позовній заяві, жодного погодженого підприємства міста Ізюм переліку Державна установа «Центр пробації» на адресу відповідача не надсилала, тому відповідач вважає обов`язок позивача на погодження з підприємствами міста Ізюм суспільно корисних робіт, їх затвердження Ізюмською міською радою не ґрунтується на вимогах закону. Також, вважає посилання позивача на обов`язок Ізюмської міської ради з власної ініціативи включати до переліку комунальні підприємства, комунальні установи і комунальні організації не ґрунтується на вимогах законодавства.

У судовому засіданні представник позивача підтримав обставини, викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що Ізюмською місцевою прокуратурою вивчено стан законності з питань дотримання органами місцевого самоврядування м. Ізюм Харківської області вимог чинного законодавства України у сфері захисту прав дітей на належне утримання.

Під час розгляду справи судом встановлено, що Ізюмським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області перед Ізюмською міською радою Харківської області 27.11.2018 листом за №971/24/6-18 ініціювалося питання щодо визначення та погодження видів суспільно корисних робіт та переліку об`єктів, на яких особи, притягнуті судом до адміністративної відповідальності, виконуватимуть суспільно корисні оплачувані роботи.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, 28.01.2019 до Ізюмського МРВ з питань пробації (вх.№186 від 28.01.2019) надійшло рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради №0022 від 23.01.2019 «Про затвердження на 2019 рік переліку видів суспільно корисних оплачуваних робіт, які виконуватимуть порушники для відбування адміністративного правопорушення».

За матеріалами справи судом встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради №0022 від 23.01.2019 «Про затвердження на 2019 рік переліку видів суспільно корисних оплачуваних робіт, які виконуватимуть порушники для відбування адміністративного правопорушення», відповідно до додатку №1 визначено перелік місць благоустрою (вулиці, цвинтарі, парки, зупинки, тощо), на яких може застосовуватись праця осіб, які відбувають стягнення у виді суспільно корисних робіт, однак цим же рішенням не вказано перелік підприємств (установ, організацій) м. Ізюм - об`єктів для застосування праці осіб, що відбувають вказане стягнення, та видів таких робіт, а відтак неможливо виконати вимоги ст.325-3 КУпАП.

Листом Ізюмського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 29.01.2019 за вих. №24/14/175-19 висловлено пропозицію внести зміни у рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради №0022 від 23.01.2019 та доповнити вказане рішення переліком підприємств, установ, організацій м. Ізюм з метою забезпечення виконання адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Судом встановлено, що 24.04.2019 до Ізюмського МРВ з питань пробації надійшло рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області №0293 від 10.04.2019 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 23.01.2019 №0022 «Про затвердження на 2019 рік переліку видів суспільно корисних оплачуваних робіт, які виконуватимуть порушники для відбування адміністративного правопорушення».

Зміни, викладені у вказаному рішенні, стосувались лише окремих слів у тексті рішення від 23.01.2019 №0022, проте перелік підприємств і установ міста Ізюм - об`єктів, на яких порушники, притягнуті до адміністративної відповідальності у виді суспільно корисних оплачувак их робіт, будуть відбувати призначене стягнення та видів таких робіт, виконавчим комітетом Ізюмської міської ради визначено так й не було, що не відповідає вищенаведеним приписам діючого законодавства.

Отже, необхідних змін у рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 23.01.2019 №0022 відповідачем не внесено.

Крім того, на виконання вказівки керівника Ізюмської місцевої прокуратури № 04-24-382 вих. 19 Ізюмська міська рада своїм листом від 15.02.2019 №663 повідомила Ізюмську місцеву прокуратуру, що рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 23.01.2019 №0022 вважає законним та таким, що не потребує будь-яких змін та доповнень.

З повідомлених позивачем обставин вбачається, що фактично, Ізюмський міськрайонний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області на теперішній час позбавлений можливості виконувати адміністративні стягнення у вигляді суспільно корисних робіт у разі їх призначення судом для мешканців м. Ізюм Харківської області, оскільки до теперішнього часу в порушення вимог ст. 325-1 КУпАП Ізюмською міською радою перелік об`єктів для відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, а саме перелік підприємств та установ міста Ізюм, на яких порушники мають відбувати вказане стягнення, а також видів таких робіт не визначено.

Як наслідок, до теперішнього часу не звернені до виконання 11 постанов судів першої інстанції про накладення адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт відносно правопорушників, притягнутих до адміністративної відповідальності.

Оскільки вказаний факт унеможливлює виконання постанов суду щодо накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, позивач вважає, що Ізюмською міською радою проігноровано виконання обов`язку, передбаченого статтею 325-3 КУпАП. Зазначені обставини зумовили звернутись із означеним позовом до суду.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Законом України № 2234-VIII від 07.12.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», який набрав чинності 06.02.2018. запроваджено новий вид адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Згідно статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Відповідно до частин 1, 2 статті 31-1 КУпАП суспільно корисні роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, оплачуваних робіт, вид яких га перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначає відповідний орган місцевого самоврядування.

Суспільно корисні роботи призначаються районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею) на строк від ста двадцяти до трьохсот шістдесяти годин і виконуються не більше восьми годин, а неповнолітніми - не більше двох годин на день.

Статтею 325-1 КУпАП визначено, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт надсилається на виконання центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання постановою законної сили.

Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої визначається відповідним органом місцевого самоврядування.

За виконання суспільно корисних робіт порушнику нараховується плата за виконану ним роботу. Оплата праці здійснюється погодинно за фактично відпрацьований час у розмірі не меншому, ніж встановлений законом мінімальний розмір оплати праці.

Відповідно до ст.325-3 КУпАП, на власника підприємства, установи, організації або уповноваженою ним органу за місцем виконання порушником суспільно корисних робіт подається:

- погодження з органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, переліку об`єктів, на яких порушники виконують суспільно корисні роботи, та видів таких робіт;

- контроль за виконанням порушниками призначених їм робіт;

- своєчасне повідомлення органу центрального органу виконавчої влади, визначеного абзацом другим цієї статті, про ухилення порушника від виконання суспільно корисних робіт;

- ведення обліку та інформування органу центрального органу виконавчої влади, визначеного абзацом другим цієї статті, про кількість відпрацьованих порушником годин;

- нарахування плати порушнику за виконання суспільно корисних робіт та перерахування її на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби для подальшого погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Наказом Міністерства юстиції України 21.03.2013 року за №457/22989 затверджено Порядок виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт (надалі - Порядок).

Відповідно до пунктів 11.1, 11.2, 1.5 Порядку виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації.

Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначається відповідним органом місцевого самоврядування.

Щороку на початку року уповноважений орган з питань пробації надсилає запити (додаток 1 до порядку) до органів місцевого самоврядування та власникам підприємств щодо погодження переліку об`єктів, на яких порушники відбуватимуть суспільно корисні роботи, та видів таких робіт.

Пунктом 12.1 Порядку передбачено. що при виконанні постанов суду (судді) про застосування суспільно корисних робіт на уповноважений орган з питань пробації покладаються зокрема погодження з органами місцевого самоврядування та власниками підприємств переліку об`єктів, на яких порушники виконуватимуть суспільно корисні роботи, та видів таких робіт.

Також пунктом 13.1. Порядку визначено, що підставою для виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт є постанова суду (судді), яка набрала законної сили.

Постанова суду (судді) про застосування суспільно корисних робіт уповноваженим органом з питань пробації приводиться до виконання не пізніше десятиденного строку з дня її отримання. Протягом десяти робочих днів порушник повинен бути направлений до відбування суспільно корисних робіт, крім випадків, коли цьому перешкоджають поважні причини (хвороба, відрядження, неотримання виклику тощо) (п. 13.3. Порядку).

Згідно з пунктом 13.15 Порядку відповідно до визначеного переліку об`єктів, на яких порушники виконують суспільно корисні роботи, уповноважений орган з питань пробації у десятиденний строк з дня отримання постанови суду (судді) видає порушнику направлення (додаток 21 до порядку) на один з цих об`єктів.

З вказаного вбачається, що орган місцевого самоврядування самостійно визначає вид робіт та перелік об`єктів на яких порушники відбуватимуть суспільно корисні роботи, в межах повноважень, наданих Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Чинним законодавством не встановлені види робіт, які можна віднести до суспільно корисних, але визначено, що їх вид встановлює орган місцевого самоврядування.

Це ж саме стосується переліку об`єктів, на яких порушники будуть відбувати адміністративне стягнення. Орган місцевого самоврядування самостійно має їх визначити, але в межах своїх повноважень.

Підпунктом 2 пункту "а" частини 1 статті 38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських, рад належать такі власні (самоврядні) повноваження: сприяння діяльності органів суду, прокуратури, юстиції, служби безпеки, Національної поліції, Національного антикорупційного бюро України, адвокатури і Державної кримінально-виконавчої служби України.

У зв`язку з чим рішення суду, які приймаються на даний час про притягнення осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 183-1 КУпАП не можуть бути виконані.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Суд зазначає, що невиконання судових рішень згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Конституцією України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд також зазначає, що вимогами законодавства передбачається направлення правопорушника саме на підприємство, організацію, в установу, тобто, на конкретно визначений об`єкт.

Згідно Порядку, витяг із наказу (розпорядження), графік (та інші документи при відбутті стягнення) завіряються підписом керівника та печаткою підприємства і не пізніше наступного дня надсилаються до уповноваженого органу з питань пробації, і це є фактом, що підтверджує відбування стягнення порушником та здійснення контролю з боку підприємства за виконанням стягнення. Таким чином, вказані документи не можуть бути надіслані «об`єктом», який не є підприємством, установою, організацією.

Таким чином, з аналізу зазначених приписів чинного законодавства вбачається, що на органи місцеве самоврядування покладено обов`язок визначати конкретні об`єкти, на які направлятимуться правопорушники.

Проте, в ході розгляду справи суд приходить до висновку про те, що відповідачем по справі - Ізюмської міською радою Харківської області - вищенаведені вимоги чинного законодавства не дотримані, оскільки в рішенні виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 23.01.2019 №0022 «Про затвердження на 2019 рік переліку видів суспільно корисних оплачуваних робіт, які виконуватимуть порушники для відбування адміністративного правопорушення» не зазначені конкретні об`єкти із зазначенням підприємств. установ, організацій, на які направлятимуться правопорушники.

Стосовно представництва Ізюмською місцевою прокуратурою Харківської області в інтересах Державної установи «Центр пробації» суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону).

Відповідно до пункту 2 Рекомендації Rec (2012) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятої 19 вересня 2012 року на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права.

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великої кількості громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia), заява № 42454/02, пункт 35).

Згідно зі статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Матеріали справи свідчать, що однією з підстав звернення Першого заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах Державної установи «Центр пробації», оскільки представники Державної установи «Центр пробації» до суду з позовом не зверталися.

Крім того, фактичні обставини справи свідчили про те, що Ізюмська міська рада Харківської області як орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, покладені на неї діючим законодавством, у зв`язку із чим у прокурора виникли обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності своєї позиції.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими ст.90 КАС України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Першого заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області (вул. Донець-Захаржевського, 4 м. Ізюм, Харківська обл., 64300) в інтересах Державної установи «Центр пробації» (вул. Мельникова. 81. м. Київ. 04050; ) до Ізюмської міської ради Харківської області (64309, Харківська область, м. Ізюм, площа Центральна. 1; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Ізюмської міської ради Харківської області щодо не розгляду питання стосовно визначення та погодження переліку об`єктів, з зазначенням підприємств, установ, організацій, на яких притягнуті до адміністративної відповідальності особи виконуватимуть суспільно корисні роботи та видів таких робіт у 2019 році.

Зобов`язати Ізюмську міську раду Харківської області розглянути питання про визначення та погодження переліку об`єктів, з зазначенням підприємств, установ, організацій, на яких притягнуті до адміністративної відповідальності особи виконуватимуть суспільно корисні роботи та види таких робіт у 2019 році.

Стягнути з Ізюмської міської ради Харківської області (64309, Харківська область, м. Ізюм, площа Центральна. 1; ) за рахунок бюджетних асигнувань сплачену суму судового збору в розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.) на користь Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області (вул. Донець-Захаржевського, 4 м. Ізюм, Харківська обл., 64300) за наступними реквізитами: Прокуратура Харківської області, код 02910108, банк отримувача : Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 28 жовтня 2019 року.

Суддя Бідонько А.В.