Справа № 200/2954/19-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року справа №200/2954/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів: Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г.,

секретар Сізонов Є.С.,

за участі представника позивача Топчийова Є.В.,

представника відповідача Сенникова А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2019 року у справі № 200/2954/19-а (головуючий І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 20.12.2018 № на суму 11960,65 грн., про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20 грудня 2018 року № на суму 158714,14 грн., про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20 грудня 2018 року № на суму 170 грн., прийнятих на підставі акту перевірки від 04.12.2018 за № 1397/05-99-13-04/.

В обґрунтування позову зазначив, що податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі декларації ТОВ «Кредитні ініціативи» за 2015 рік про спрощення заборгованості відносно ОСОБА_1 за кредитним договором. Проте податковим органом не прийнято до уваги, що позивач ніяких договорів спрощення боргу не укладав та не отримував. Крім того, зазначив, що прощена сума боргу не є доходом платника податків, який підлягає оподаткуванню в порядку, визначеному абз. «д» пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмолено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин у справі, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що суд посилається на факти доведеності та правомірності вимог відповідача, при цьому відповідачем не надано жодних документів, які б доводили спірні обставини. Суд не взяв до уваги, що договір укладався з Сведбанком та регулярно виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором. З 2013 року не зміг оплачувати у зв`язку з закриттям відділення Сведбанка. Рішенням суду у справі № 219/4598/13-ц було відмовлено у задоволенні позову суду ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення заборгованості з позивача за його зобов`язаннями, які були передані ТОВ «Кредитні ініціативи» за договором переуступки права вимоги. Звертає увагу суду, що є нікчемні. Вважає, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не мали права надавати до відповідача будь-які відомості про анулювання (прощення) боргу. Наголошує на тому, що особисто ніяких повідомлень про прощення боргу від ТОВ «Кредитні ініціативи» не отримував. Посилаючись на практику Верховного Суду України, зазначає, що до складу оподаткованого доходу повинна включатися лише анульована (прощена) кредитором сума основного боргу, оскільки проценти та пеня не можуть вважатись доходом у розумінні Податкового кодексу України. Наполягає на тому, що доказів того, що анулювання (прощення) боргу відбулося не надано ні до контролюючого органу, а ні до суду.

Під час апеляційного розгляду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

У ІІІ кварталі 2015 року установою «Кредитні ініціативи» код за відображено у податковому розрахунку за формою І ДФ суму доходу нарахованого (сплаченого) на користь платника податків (із кодом ознаки доходу «126») ОСОБА_1 рнокпп НОМЕР_1 у розмірі 638510,56 грн. (а.с. 105).

На підставі отриманої інформації, п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, п. 78.4 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу та наказу Головного управління ДФС у Донецькій області № 1910 від 17.10.2018 року, податковим органом проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, за результатами якої складено Акт № 1397/05-99-13-04/ від 4 грудня 2018 року (а.с. 29, 36-45).

Відповідно до Акту перевірки, позивачем здійснювалися операції з отриманням доходу у вигляді додаткового блага, який є сумою основного боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором (інші доходи), з якого самостійно не сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір та які мають бути відображені в податковій декларації про майновий стан і доходи, а саме: між ОСОБА_1 та ПАТ «Сведбанк» було укладено кредитний договір від №0413/0708/45- 013 від 09 липня 2008 року для отримання коштів на придбання квартири. Потім, між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу від 28 листопада 2012 року №15, відповідно до якого Банк відступає Фактору (ТОВ ФК «Вектор Плюс») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. Крім того, 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» також було укладено договір факторингу. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 09 липня 2008 року № 0413/0708/45- 013, згідно якого позичальником є ОСОБА_1

Станом на 03.09.2015 року загальна сума заборгованості Боржника за Кредитним договором складала 53 028,77 доларів США, що за офіційно встановленим курсом НБУ на 3 вересня 2015 року становила 1 166 031,81 грн., а саме: сума кредиту 29 038,17 доларів США, що за офіційно встановленим курсом НБУ на 3 вересня 2015 року становила 638 510,56 грн.; сума відсотків за користування кредитом 23 990,60 доларів США, що за офіційно встановленим курсом НБУ на 03 вересня 2015 року становила 527 521,25 грн.

Після сплачених грошових коштів 3 вересня 2015 року в сумі 176 250 грн. в рахунок сплати заборгованості за Кредитним договором №0413/0708/45-013 від 09 липня 2008 року Товариством було прийнято рішення про анулювання залишку боргу в сумі 989 781,81 грн., у тому числі 638 510,56 грн., що є основною сумою боргу (кредиту).

Висновками Акту перевірки встановлені порушення фізичною особою - платником податку ОСОБА_1 :

-пп. 16.1.3 п.16.1. ст. 16, п.49.2, пп. 49.18.4, п. 49.16 ст. 49, пп. «в» п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ, у результаті чого встановлено неподання до Бахмутської ОДПІ ГУДФС у Донецькій області податкової декларації про майновий стан і доходи за результатами звітного (податкового) 2015 року;

- пп. 163.1.1 п.163.1 ст.163, пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. «б» п. 171.2 ст. 171 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, на загальну суму 126 971,31 грн.;

- пп. 168.4.5 п. 168.4 ст. 168, пп. «б» п. 171.2 ст. 171, п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України, у результаті чого встановлено не сплату суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в періоди, що перевірялися, на загальну суму126 971,31 грн.;

- пп. 163.1.1 п.163.1 ст.163, пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. «б» п. 171.2 ст. 171, пп. 1.2, пп. 1.4, пп.1.5 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору за період, що перевірявся, на загальну суму 9568,52 грн.;

- пп. «в» 168.4.5 п. 168.4 ст. 168, пп. «б» п. 171.2 ст. 171, п. 179.7 ст. 179, пп. 1.3, пп. 1.4, пп.1.5 п. 16-1 Податкового кодексу України, у результаті чого встановлено не сплату суми податкового зобов`язання з військового збору в періоди, що перевірялися, на загальну суму 9568,52 грн.

На підставі Акту перевірки відповідачем прийняті наступні податкові повідомлення-рішення від 20 грудня 2018 року № , яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 11960,65 грн., з яких 9568,52 грн. - податкове зобов`язання, 2392,13 грн. - штрафні санкції; № , яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 158714,14 грн., з яких 126971,31 грн. - податкове зобов`язання, 31742,83 грн. - штрафні санкції; № , яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (а.с. 10,11,12).

Відповідно до підпунктом 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 16.1.3 п.16.1 ст. 16 цього Кодексу визначено, що обов`язок платника податку, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно пункту 49.2. ст. 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним (п. 49.18. ст. 49 ПК України).

За змістом п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством.

Приписами пп. 162.1.1. п. 162.1. ст. 162 ПКУ платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Абзацом «д» пп. 164.2.17. п.164.2. ст.164 ПК України, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Отже, прощений (анульований) кредит включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку.

Відповідно до пп. 168.1.3 п. 168.1. ст. 168 ПК України, якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.

Пунктом 16.1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних Положень ПК України визначено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками військового збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 розд. IV ПКУ, зокрема: - фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; - фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; - податковий агент (п.п. 1.1 п. 16 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX ПК України).

Згідно пп. 1.2 п. 16.1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних Положень ПК України об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 ПК України, а саме загальний місячний (річний) оподаткований дохід до складу, якого, зокрема, включається дохід у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору(контракту).

Відповідно до пп. 1.4 п. 16.1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних Положень ПК України, нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст. 168 ПКУ, за ставкою (1,5 %), визначеною пп. 1.3. цього пункту.

За приписами підпункту 1.4 пункту 16і підрозділу 10 Розділу XX ПК України звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Підпунктом 1.7 пункту 16і підрозділу 10 розділу XX ПКУ передбачено, що звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 Кодексу.

Платники збору зобов`язані забезпечити виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені ст. 176 ПК України.

Згідно п.п. «в» п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України платники податку зобов`язані подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов`язковим.

Отже, визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку. При прощенні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов`язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом. Боржник (платник податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми основного боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідних сум податку, в тому числі і військового збору.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2014 року по справі №219/4598/2013-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки встановлено, що згідно кредитного договору №0413/0708/45-013 від 09 липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладений договір на купівлю житлової нерухомості, відповідно якого останній отримав 30000,00 доларів США. Також між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 29 липня 2008 року укладений іпотечний договір, де предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 , що складається з 4 житлових кімнат, загальною площею 75,60 кв. АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 площею АДРЕСА_4 45,20 АДРЕСА_5 . Згідно довідки розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0413/0708/45-013 від 09 липня 2008 року заборгованість відповідача перед позивачем станом на 10 березня 2013 року в перерахунок в національної валюті в загальної сумі складає 424924,02 грн. Крім того, встановлено, що ТОВ «Кредитні ініціативи» є другою організацією, якій сталася переуступка боргу. Першою організацією, згідно договору факторингу № 15 від 28.11.2012, якою сталася переуступка боргу є ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», в подальшому, в цей же день, був укладений договір факторингу між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» та «Кредитні ініціативи» у справі. Згідно ст. 1083 ЦК України передбачено, що наступна переуступка боргу не дозволяється, якщо інше не встановлено Договором факторингу. Отже, ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» не мала права передавати третій особі, згідно нового Договору факторингу, права вимоги (а.с. 13-15).

Під час розгляду справи №219/4598/2013-ц, судом апеляційної інстанції 13.06.2016 року, яким залишено без змін рішення Артемівського районного суду Донецької області від 29 жовтня 2014 року, крім іншого встановлено, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 0413/0708/45-013 від 09.07.2008 виконав в повному обсязі, заборгованість за кредитним договором сплачена (а.с. 33).

Відповідно до ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до матеріалів справи, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 року та від 30.05.2019 року були витребувані у товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» письмові докази на підтвердження взаємовідносин з ОСОБА_1 , а саме: договори, платіжні доручення, листи, тощо. Витребувані документи ТОВ «Кредитні ініціативи» суду не надано, в тому числі доказів отримання позивачем повідомлення про прощення (анулювання) такого боргу.

Враховуючи суперечливі обставини, які не спростовані під час апеляційного розгляду, а саме: під час розгляду справи № 219/4598/13-ц, встановлено, згідно пояснень представника ТОВ «Кредитні ініціативи», що заборгованість за кредитним договором сплачена позивачем у повному обсязі; відсутність доказів про належне повідомлення позивача про прощення боргу; підтвердження сплати грошових коштів ОСОБА_1 у розмірі 176250 грн., суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про підтвердження прощеної суми боргу і, як наслідок, отримання доходу фізичною особою платником податку у вигляді додаткового блага, який є базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб та військовим збором.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржваного рішення за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови та прийняття нової постанови.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2019 року по справі № 200/2954/19-а - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 20.12.2018 за № на суму 11960,65 грн.; від 20.12.2018 № на суму 158714,14 грн.; від 20.12.2018 № на суму 170 грн.

Повне судове рішення складено 29 жовтня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді І.Д. Компанієць

Е.Г. Казначеєв