Справа № 460/148/19
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/6983/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

представника позивача Шевчук В.С.,

представника відповідача Довгалюк І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування наказу ,визнання дій протиправними, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Щербаков В.В.,

час ухвалення рішення: 16:34:44,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення: 08 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області, в якому просила суд скасувати наказ Головного управління ДФС у Рівненській області від 18 січня 2019 року № 197 про проведення документальної планової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати неправомірними дії Головного управління ДФС у Рівненській області щодо фактичного проведення документальної планової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі наказу № 197 від 18 січня 2019 року.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року позов задоволено повністю. Скасовано наказ Головного управління ДФС у Рівненській області від 18.01.2019 №197 про проведення документальної планової невиїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 . Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Рівненській області щодо фактичного проведення документальної планової невиїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на підставі наказу від 18.01.2019 №197. Стягнуто із суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Рівненській області, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1921,00грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Рішення мотивоване тим, що контролюючий орган вправі видати новий наказ про проведення нової перевірки з одних і тих же підстав (в даному разі виконання плану-графіку), лише за виключної умови - скасування попереднього наказу на проведення перевірки, як такого, що нереалізований, однак відповідачем було призначено нову перевірку без скасування попереднього наказу. Також суд першої інстанції вказує на порушення відповідачем вимог п.п. 75.1.2 статті 75 ПК України, яке полягає у недотриманні плану-графіку перевірок на 2019 рік в частині термінів проведення перевірки, а також проведенні невиїзної перевірки замість виїзної, як зазначалось в наказі про проведення перевірки.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити повністю в задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 у всіх випадках не допущено посадових осіб ГУ ДФС у Рівненській області до проведення документальних планових виїзних перевірок, які передбачені у плані-графіку. Також скаржник вказує, що Податковим кодексом України визначено право, а не обов`язок контролюючого органу проводити перевірку у виїзній формі. Скаржник звертає увагу суду і на те, що позивач не скористався своїм правом на подання заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії спірного наказу Гу ДФС України у Рівненській області, що, на думку скаржника, свідчить про те, що даний наказ вичерпав себе.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги і відзиву на неї в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 є діючим суб`єктом господарювання (дата запису в ЄДР: 12.08.2008 року, номер запису: 2 010294), не перебуває в процесі припинення, в тому числі є зареєстрованою у контролюючих органах та є платником податку на додану вартість з 15.01.2013 року. Як встановлено з плану-графіку податкових перевірок на 2019 рік, витяг з якого наданий відповідачем, в продовж 1 місяця 2019 року було заплановано планову документальну перевірку ФОП ОСОБА_1 , як платника податків, який відноситься до платників податків з оборотом понад 20 млн грн. Згідно наказу від 29 грудня 2018 року № 3246 ГУ ДФС у Рівненській області було визначено проведення такої документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2017 року, тривалістю 10 робочих днів з 10.01.2019 року. Однак 10.01.2019 року ФОП ОСОБА_1 не було допущено працівників відповідача до перевірки, мотивуючи такий не допуск тим, що остання звернулася із відповідним позовом до суду щодо оскарження такого наказу. Вказані обставини підтверджуються актом №5/17-00-13-04/ від 10.01.2019 р. Як пояснили представники позивача та відповідача, дійсно 10.01.2019 року ФОП ОСОБА_1 було пред`явлено до Рівненського окружного адміністративного суду позов про скасування наказу ГУ ДФС у Рівненській області від 29 грудня 2018 року за № 3246. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 р. у справі №460/60/19 було прийнято до розгляду відповідну позовну заяву. На час завершення розгляду даної справи розгляд спору про оскарження наказу №3246 від 29.12.2018 року судом не завершено. Вказані обставини сторонами визнані та не заперечуються, а відтак окремому доказуванню не підлягають. Відтак, судом в межах розгляду цієї справи не проводиться оцінка правомірності дій позивача стосовно недопуску до перевірки посадових осіб відповідача, а також правомірності прийняття наказу №3246 від 29.12.2018 року, оскільки вирішення даних питань є предметом спору у іншій справі. В подальшому, 18.01.2019 року ГУ ДФС у Рівненській області було прийнято новий наказ за №197 про проведення планової невиїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, тривалістю 10 робочих днів з 31.01.2019 року. Вказаний наказ був отриманий позивачем 19.01.2019 р. Водночас із наказом на проведення відповідної перевірки відповідачем було направлено запит №588/ФОП/17-00-13-04 від 18.01.2019 р. для позивача про надання інформації та її документального підтвердження, а саме копій документів, які необхідні відповідачу для проведення перевірки згідно із наведеним у такому запиті переліком. 23.01.2019 року ФОП ОСОБА_1 звернулася із заявою до ГУ ДФС у Рівненській області, в якій висловила прохання здійснити проведення відповідної перевірки за місцем здійснення її господарської діяльності, мотивуючи таке звернення правом наданим платникам податку п. 79.5 ст. 79 ПК України. Листом від 31.01.2019 р. у відповідь на запит відповідача №588/ФОП/17-00-13-04 від 18.01.2019 р. ФОП ОСОБА_1 повідомила контролюючому органу про неможливість вчасного надання затребуваного обсягу документів та інформації, пояснюючи це тим, що будучи платником податків з оборотом понад 20 млн грн. має великий обсяг документообігу. При цьому, також вказала, що процес копіювання затребуваних документів є довготривалим та дороговартісним, адже попередній підрахунок кількості документів показав їхню кількість у понад 15 тис. аркушів, а вартість виготовлення таких копії складатиме близько 60 тис. грн. Як наслідок, ФОП ОСОБА_1 потрібно буде витратити значний обсяг коштів без жодних умов на їх компенсацію, що обмежить їх використання в рахунок господарської діяльності чи виплати заробітної плати працівникам. Також ФОП ОСОБА_1 наголосила, що з метою сприяння контролюючому органу у здійсненні функцій, такі документи для посадових осіб податкового органу можуть бути безперешкодно надані для їх дослідження в оригіналах за місцем господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 . Як вбачається із листа ГУ ДФС у Рівненській області №976/ФОП/17-0013-04-04 від 29.01.2019 р., відповідачем, посилаючись на попередні факти не допуску позивачем посадових осіб відповідача до перевірки, а саме не допуску до перевірки, яка б мала бути проведеною на підставі наказу від 29.12.2018 року за №3246, було відмовлено в задоволенні прохання позивача в частині зміни виду перевірки з невиїзної на виїзну. Водночас, ГУ ДФС у Рівненській області у такому листі стверджується, що в розумінні п. 79.5 ст. 79 ПК України, контролюючі органи наділені правом здійснити виїзну перевірку за наявності відповідного клопотання платника податків, а не обов`язком. 27.02.2019 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про долучення до матеріалів справи в якості письмового доказу копії витягу із акту документальної планової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 №370/17-00-13-04/ від 20.02.2019 р. З наведеного акту вбачається, що в період з 31.01.2019 р. по 13.02.2019 року відповідачем було проведено документальну планову невиїзну перевірку позивача, а результати такої перевірки знайшли своє відображення у відповідному акті лише 20.02.2019 р.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи (п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок (п.77.1 ст.77 ПК України).

Пунктом 77.2 статті 77 Податкового кодексу України визначено, що до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік. Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з п.77.3 ст.77 Податкового кодексу України забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку з доходів фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

В силу вимог пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України, про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

За змістом пунктів 77.6-77.7 статті 77 Податкового кодексу України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно з п.81.2 статті 81 Податкового кодексу України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Пунктом 82.1 статті 82 Податкового кодексу України передбачено, що тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.

Отже, єдиною підставою для проведення планової документальної виїзної перевірки є включення платника податків до відповідного плану-графіку проведення таких перевірок, а необхідною передумовою для її проведення є вручення під розписку та/або надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше як за 10 календарних днів до дати проведення перевірки платнику податків копії наказу про її проведення і письмового повідомлення з зазначенням дати проведення перевірки.

Недотримання контролюючим органом зазначених вимог свідчить про протиправність прийнятого наказу на проведення перевірки та може слугувати передумовою для недопуску платником податків посадових осіб до її проведення.

Пункт 5 розділу І Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, що затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 №524, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24.05.2015 за №751/27196, визначає, що план-графік складається із планів-графіків територіальних органів ДФС та затверджується Головою ДФС. Затверджений план-графік є обов`язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДФС. Відповідальність за якість формування плану-графіка та його коригування, у тому числі якість відбору платників для перевірок на підставі встановлених ризиків у їх діяльності, розрахунок періоду перевірки, термінів проведення перевірки, періодичності включення платників податків до плану-графіка, виконання інших вимог, передбачених законом, покладається на територіальний орган ДФС, який сформував план-графік (коригування плану-графіка). Так, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є Державна фіскальна служба України (ДФС).

Відповідно до листа директора Департаменту податків і зборів з фізичних осіб Державної фіскальної служби України (ДФС) від 22.12.2018 №39980/7/99-99-14-03-04-17 (а.с.28), фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 включено до плану-графіку проведення документальних перевірок на 2019 рік.

Згідно з пунктом 1.4.6. Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом Державної фіскальної служби України №22 від 31.07.2014 р., у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб органу ДФС до проведення перевірки або відмови від її проведення такими посадовими особами за місцем проведення перевірки невідкладно складається акт у двох примірниках, що засвідчує факт відмови.

Відповідно до пункту 1.2.7. наведених Методичних рекомендацій після усунення причин, передбачених підпунктами 1.4.5-1.4.6 пункту 1.4 розділу І Методичних рекомендацій, через які своєчасно не розпочато перевірку, видається наказ про внесення відповідних змін до попереднього наказу на проведення перевірки, або видається новий наказ про її проведення (з дотриманням порядку, встановленого пунктом 1.2 розділу І Методичних рекомендацій), копія якого вручається платнику податків у встановленому Кодексом порядку. У разі якщо після видання наказу про проведення перевірки платника податків виникли або виявлені обставини, які унеможливлюють її проведення на підставі цього наказу, керівником структурного підрозділу, що повинен здійснювати (очолювати) таку перевірку, готується доповідна (службова) записка на ім`я керівника (заступника керівника, уповноваженої особи) органу ДФС, який видавав цей наказ, з наведенням обставин, що унеможливлюють його реалізацію та проведення перевірки. У цьому випадку на підставі зазначеної доповідної записки видається відповідний наказ про скасування наказу на проведення перевірки, як такого, що нереалізований.

Виходячи з вищенаведених норм, можна зробити висновок, що контролюючий орган вправі видати новий наказ про проведення нової перевірки з одних і тих же підстав (в даному разі виконання плану-графіку), лише за виключної умови - скасування попереднього наказу на проведення перевірки, як такого, що не реалізований.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на виконання плану графіку на 2019 рік, згідно наказу від 29 грудня 2018 року № 3246, ГУ ДФС у Рівненській області вирішено провести документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2017 року, тривалістю 10 робочих днів з 10.01.2019 року. Проте, до проведення такої перевірки посадових осіб відповідача не було допущено з підстав оскарження наказу про її проведення.

Враховуючи той факт, що нормами Податкового кодексу України не визначено порядок дій контролюючого органу у тому випадку, коли провести документальну планову перевірку, що передбачена у плані-графіку, не виявилося можливим, зокрема, у випадку недопуску посадових осіб до перевірки та оскарженням відповідного наказу, колегія суддів приходить до висновку про те, що контролюючий орган повинен був керуватись наведеними вище Методичними рекомендаціями, проте, як правильно зазначив суд першої інстанції, порядку, визначеного у пункті 1.2.7. Методичних рекомендацій, відповідач не дотримався, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, у зв`язку із недопуском до проведення такої перевірки відповідачем згідно наказу №197 від 18.01.2019 р. було призначено нову перевірку, однак будь-яких заходів щодо скасування наказу про проведення попередньої перевірки, реалізація якої відбувалася згідно наказу від 29.12.2018 р. №3246, відповідачем не здійснювалося.

Також колегія суддів не може брати до уваги твердження скаржника, які зводяться до того, що відхилення від плану-графіку податкових перевірок на 2019 рік сталося у зв`язку з недопуском контролюючих органів до проведення перевірки, оскільки відповідач наділений повноваженнями щодо внесення змін до плану графіку в межах поточного року, які передбачені Наказом Міністерства фінансів України № 524 від 02.06.2015 р. «Про затвердження Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків». Однак відповідач таким правом не скористався, та не реалізував механізм, передбачений для корегування такого плану-графіку, за для вирішення питання щодо можливості проведення планової перевірки у другому місяці 2019 року.

Щодо твердження скаржника про те, що Податковим кодексом України визначено право, а не обов`язок контролюючого органу проводити перевірку у виїзній формі, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 79.5. ст. 79 ПК України за наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка. Як підтверджується матеріалами справи, позивач звернулася з проханням до відповідача про здійснення такої перевірки виключно у виїзній формі. Вказане прохання містилося у відповідних заявах позивача від 23.01.2019 р. та від 31.01.2019 р., що були подані до ГУ ДФС у Рівненській області.

Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що наказ Головного управління ДФС у Рівненській області від 18 січня 2019 року № 197 про проведення документальної планової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , підлягає скасуванню, а дії Головного управління ДФС у Рівненській області щодо фактичного проведення документальної планової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі наказу № 197 від 18 січня 2019 року, є неправомірними.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі № 460/148/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді В. В. Святецький
Л. Я. Гудим
Повне судове рішення складено 25.10.2019 р.