Справа № 488/2960/19
Суддя: Чернявська Я. А.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2960/19
Провадження № 2-а/488/116/19
РІШЕННЯ

Іменем України

10.10.2019 року м. Миколаїв Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання - Івановій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,-

ВСТАНОВИВ:

16.07.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Миколаївській області про скасування постанови серія ЕАВ № 1325226 від 13.07.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В обґрунтування свого позову позивач вказав, що постановою поліцейського роти №1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Бондар С.О., серії ЕАВ

№ 1325226 від 13.07.2019 року його, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що 13.07.2019 року о 15:44 год. в місті Миколаєві у напрямку Жуковського кільця Корабельного району (зупинка «Менделєєва»), ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ Е320 4 МАТІС у населеному пункті зі швидкістю 73 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості на 23 км/год, швидкість руху вимірювалося приладом ТRUСАМ LТ1 20/20 000763, чим порушив вимоги п.п 12.4 ПДР України.

Позивач вказує, що при зупинці його транспортного засобу, поліцейський підійшовши до автомобіля та не зрозуміло відрекомендувавшись, поліцейський звинуватив його у перевищенні швидкісного режиму та сказав, що він перевищив швидкість 73 км/год. На прохання показати зафіксовану на приладі швидкість та відео, де він скоїв порушення, оскільки поряд з ним рухались ще автомобілі, на що поліцейський попросив надати йому документи для перевірки, поки він буде «налаштовувати» прилад і покаже йому відео, і пішов сів у службову машину. Почекавши 15 хвилин, до нього, ОСОБА_1 , підійшов інший поліцейський Бондар С.О. , який сидів у службовому автомобілі, він не представившись, показав одразу вже роздруковану постанову про адміністративне правопорушення, і попросив розписатися. Від підпису відмовився так як йому не показали відео де він скоїв правопорушення, доказів що саме він, ОСОБА_1 , скоїв адміністративне правопорушення не надали. Поліцейський Бондар С. О. відповів, що він не може знайти відео, перезавантажував прилад 4 рази і в нього не вийшло.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, так як жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення поліцейським надано не було. Крім того, дана постанова була винесена в салоні службового автомобіля поліцейським, чим грубо порушено вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Позивач категорично не погоджується із вказаною постановою, тому звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач надав до суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про задоволення позову.

Відповідач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує на підставі викладеного у відзиві на позов. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Із матеріалів справи вбачається, що 13.07.2019 року поліцейським роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Бондар С.О. виніс постанову серії ЕАВ № 1325226 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КупАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. Згідно постанови, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ Е320 4 МАТІС, д.н.з. НОМЕР_1 , 13.07.2019 року о 15 год. 44 хв. у м. Миколаєві по пр. Богоявленському 234-В рухався у населеному пункті зі швидкістю 73 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості на 23 км/год, швидкість руху вимірювалося приладом ТRUСАМ LТ1 20/20 000763, чим порушив вимоги п.п 12.4 ПДР України.

Згідно зі ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 122 КупАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Разом з тим, доказів, які б однозначно свідчили про вину ОСОБА_1 в порушенні зазначених вимог Правил дорожнього руху України суду не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той час, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови суду не було надано відеозапис з нагрудних бодікамер поліцейських, на яких міг би бути відображений факт вчинення ОСОБА_1 . вказаного у постанові правопорушення, а з поданого до відзиву фото з приладу TRUCAM, неможливо ідентифікувати автомобіль позивача, що об`єктивно викликає сумніви у правомірності винесення вище згаданої постанови.

Тобто, відповідачем, як посадовою особою суб`єкта владних повноважень, рішення якого оскаржується, до суду не було надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а також доказів того, що інспектором Бондарем С.О., як суб`єктом владних повноважень, було забезпечено дотримання прав ОСОБА_1 .

З огляду на вищевикладене, доводи позивача відповідачем не спростовані та заслуговують на увагу.

Також суд вказує, що використання лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів ТгuСАМ, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за №У3197-12, є неправомірним у зв`язку із виключенням даного типу засобу вимірювальної техніки із Державного реєстру наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1362 від 02.11.2015 року.

Оскільки вимірювання швидкості було проведено несертифікованим технічним засобом, то накладення арешту є неправомірним.

Таким чином, суд вважає, що не доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності та в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для її скасування.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що під час винесення оспорюваної постанови, інспектором поліції не зібрано достатніх достовірних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів вищенаведеної норми, виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відносно ОСОБА_1 .

За наведених обставин, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, справа про адміністративне правопорушення - закриттю, а позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 1325226 від 13.07.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КупАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , реєстрація: АДРЕСА_1 );

Відповідач - Управління патрульної поліції у Миколаївській області (54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1).

Суддя Я.А. Чернявська