Справа № 440/3338/19
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3338/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2019 року (згідно відбитку поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправними дій ГУПФУ в Полтавській області, які полягають у розрахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення з 01.01.2018, в тому числі за період з 01.01.2016 по 31.12.2017;

- зобов`язання ГУПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із грошового забезпечення в сумі 9368,44 грн, визначеного довідкою про грошове забезпечення станом на 01.01.2016, виданої уповноваженим органом Міністерства внутрішніх справ України, а саме - Ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області у розмірі 90% грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ з урахуванням різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії;

- визнання протиправними дій ГУПФУ в Полтавській області щодо встановлення розстрочки у виплаті перерахованої ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 та подальшого припинення виплати різниці між розмірами підвищеної та фактично отриманої пенсії з 01.03.2019;

- зобов`язання ГУПФУ в Полтавській області поновити виплату та виплатити в повному обсязі перераховану ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2016 по 01.03.2019 у розмірі 90% грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ з урахуванням різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії та з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що з 05.08.2002 по 01.03.2019 він перебував на обліку в пенсійному органі як отримувач пенсії за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". З 01.03.2019 виплату пенсії за вислугу років позивачу припинено по причині переходу на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу". Разом з тим, позивач вважає, що його пенсія за вислугу років за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 підлягає перерахунку, оскільки остання безпідставно перерахована та виплачувалася пенсійним органом, виходячи з 70%, а не належних позивачу 90% грошового забезпечення та із застосуванням розстрочки її виплати на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103. Зауважує, що у відповідь на заяву позивача щодо підстав припинення виплати йому доплати пенсії за вислугу років за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, пенсійний орган безпідставно посилається на припинення виплати такої доплати у зв`язку з переходом ОСОБА_1 на інший вид пенсії. З огляду на це, та вважаючи, що право на отримання пенсії не може обмежуватись строком, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/3338/19, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

26.09.2019 до суду відповідачем надано відзив на позов, у якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 /а.с. 50-56/. Вказує, що на момент виникнення у позивача права на перерахунок, чинною була редакція статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою передбачено максимальний розмір пенсії за вислугу років у розмірі 70% від грошового забезпечення. Тому при проведенні перерахунку пенсія позивачу була встановлена в розмірі 70% від грошового забезпечення. У спірних відносинах не відбулося звуження змісту та обсягу прав позивача, оскільки розмір пенсії після перерахунку є майже вдвічі більшим, аніж був до перерахунку. Виплату перерахованої пенсії з 01.01.2016 по 31.12.2017 відповідач мав би здійснювати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 в наступному порядку: - з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісяця окремою сумою в розмірі 50% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та розміром фактично отриманої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017; - з 01.01.2020 щомісяця окремою сумою у розмірі 100% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 до забезпечення повної виплати розрахованої суми. Разом з тим, оскільки позивачем самостійно обрано інший вид пенсії, підстави для поновлення та одночасної виплати пенсії на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" за частину 2016 року та 2017 рік з одночасною виплатою пенсії на підставі Закону України "Про державну службу" відсутні. Крім цього, відповідач зауважує, що у період з 01.01.2016 по 25.04.2016 позивач не отримував пенсії та відповідно за вказаний період йому не здійснювався перерахунок пенсії. Виплату пенсії ОСОБА_1 було поновлено, починаючи з 26.04.2016. Щодо позовних вимог про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів відповідач зазначає, що такі вимоги заявлені передчасно, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до приписів частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (частина третя статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України).

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 слідує, що з 05.08.2002 останнього взято на облік в ГУПФУ в Полтавській області у зв`язку з призначенням та виплатою йому пенсії за вислугу років, виходячи з 85% грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" /а.с. 58-60, 77-79/.

У подальшому, пенсія позивача за вислугу років неодноразово перераховувалася з 01.01.2003, з 01.04.2005, з 01.04.2009, з 01.07.2009, з 01.10.2009, з 01.07.2012, з 26.04.2016, виходячи із 90% грошового забезпечення /а.с. 60-73/.

У період з 01.01.2016 по 25.04.2016 позивач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не отримував, оскільки обіймав посаду та працював на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу" /а.с. 15-17, 93/.

Із заявою про поновлення виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1 до ГУПФУ в Полтавській області звернувся 27.04.2016 у зв`язку з встановленням йому 2 групи інвалідності з 26.04.2016 /а.с. 83-86/.

Пенсійним органом з 26.04.2016 позивачу поновлено виплату пенсії за вислугу років, виходячи із 90% грошового забезпечення та 10.05.2016 проведено відповідний перерахунок вказаної пенсії /а.с. 73/.

22.03.2018 до ГУПФУ в Полтавській області надійшла довідка Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) від 22.03.2018, видана на ім`я ОСОБА_1 на суму 9368,44 грн /а.с. 74/.

09.04.2018 на підставі вказаної довідки відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача з 26.04.2016, виходячи з її максимального розміру на рівні 70% від грошового забезпечення /а.с. 75-76/.

У відзиві на позовну заяву /а.с. 53/ відповідач підтверджує, що виплата перерахованої пенсії ОСОБА_1 мала б здійснюватися відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб":

- з 01.01.2019 по 31.12.2019. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017;

- з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Разом з тим, з 01.03.2019 ОСОБА_1 було знято з обліку в ГУПФУ в Полтавській області як отримувача пенсії на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки останній перейшов на пенсію за іншим законом (пенсію згідно Закону України "Про державну службу") /а.с. 87/.

У відповідь на заяву позивача щодо підстав припинення виплати йому доплати пенсії за вислугу років за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, пенсійний орган листом від 14.06.2019 №10421/03.2-20 проінформував, що з 01.03.2019 виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 припинено у зв`язку з переходом на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" /а.с. 90-91/.

Позивач, вважаючи, що відповідач безпідставно перерахував та виплачував йому пенсію за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 за вислугу років, виходячи з 70%, а не належних 90% грошового забезпечення та із застосуванням розстрочки її виплати на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, а у подальшому, взагалі припинив виплату такої пенсії останньому у зв`язку з переходом на інший вид пенсії, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України /пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України/.

09.04.1992 прийнятий Закон України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" №2262-XII, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України - військовослужбовців Збройних Сил України, Прикордонних військ України, Національної гвардії України, Управління охорони вищих посадових осіб України, інших військових формувань, що створюються Верховною Радою України, Служби безпеки України, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України та членів їх сімей, а також військовослужбовців колишніх Збройних Сил СРСР, органів державної безпеки і внутрішніх справ СРСР та членів їх сімей.

Відповідно до статті 13 вказаного Закону пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів.

У подальшому, редакція частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", норма якої визначала максимальний відсотковий розмір відповідних сум грошового забезпечення військовослужбовця для обчислення пенсії, змінювалася неодноразово.

Так, частина 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції Закону України від 25.03.1996 №103/96-ВР) викладена в такій редакції: "Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів".

Далі частина 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ була змінена Законом України від 04.07.2002 №51-ІV "Про внесення змін до Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" (чинний з 31.07.2002) - цифри "85" замінено цифрами "90" та загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VІ від 08.07.2011 (надалі - Закон №3668-VІ), який набрав чинності з 01.10.2011, внесені зміни до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", змінено у відсотках розмір обчислення пенсії від грошового забезпечення.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у редакції Закону №3668-VI, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Надалі, Законом України від 27.03.2014 №1166-VІІ "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (надалі - Закон №1166-VІІ), який набрав чинності з 01.05.2014, внесені до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ зміни встановлювали, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Суд зауважує, що Закони №3668-VI та №1166-VII набрали чинності після визнання за позивачем права на пенсію з розрахунку 90% розміру грошового забезпечення та її виплати, виходячи з вказаного розміру.

Отже, зважаючи на те, що орган пенсійного фонду фактично визнав за позивачем право на пенсію за вислугу років з розрахунку 90% розміру грошового забезпечення, суд вважає незаконним обмеження належної останньому пенсії максимальним розміром 70% грошового забезпечення при перерахунку пенсії з 26.04.2016.

Таким чином, дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 26.04.2016 з 90% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення вчинені не на підставі, не у межах повноважень та у не спосіб, що визначені Конституцією та законами України та є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено відповідачем.

Суд зауважує, що згідно з матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 , перерахунок пенсії за вислугу років, виходячи з 70% від відповідних сум грошового забезпечення фактично проведений ГУПФУ в Полтавській області не з 01.01.2016, а з 26.04.2016, оскільки у період з 01.01.2016 по 26.04.2016 останньому виплата пенсії за вислугу років не здійснювалася.

За викладених обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій ГУПФУ в Полтавській області, які полягають у розрахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення з 01.01.2018, в тому числі за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та зобов`язання ГУПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із грошового забезпечення в сумі 9368,44 грн, визначеного довідкою про грошове забезпечення станом на 01.01.2016, виданої уповноваженим органом Міністерства внутрішніх справ України, а саме - Ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області у розмірі 90% грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ з урахуванням різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій ГУПФУ в Полтавській області, які полягають у розрахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення з 01.01.2018, в тому числі за період з 26.04.2016 по 31.12.2017, та зобов`язання ГУПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 26.04.2016 у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, визначеного довідкою про грошове забезпечення станом на 01.01.2016, виданою Ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області на суму 9368,44 грн відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Відповідно до частини 1 статті 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 статті 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Згідно з частиною 2 статті 55 цього Закону нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Водночас постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" встановлені інші строки виплати пенсії, ніж усіма переліченими вище законами України.

Так, абзацом 2 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (надалі - Постанова №103) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: - з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року; - з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 7 цього Кодексу суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України /частина перша/.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України /частина друга/.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України /частина третя/.

Отже, у випадку невідповідності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Таким чином, при вирішенні цього спору суд надає пріоритет нормам перелічених законів.

Окрім того, зважаючи на мотиви рішення Верховного Суду від 15.02.2018 у справі №820/6514/17 (Пз/9901/8/18), рішення Європейського суду з прав людини у справах "Кечко проти України" (заява №63134/00), "Серков проти України" (заява № 39766/05), "Щокін проти України" (заяви № 23759/03 та № 37943/06), які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають застосуванню судами як джерела права, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах з 24.02.2018 (дати набрання чинності Постановою №103) має місце втручання у право особи на мирне володіння майном у розумінні статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

До такого висновку суд дійшов, виходячи, насамперед, з того, що відкладення виплати перерахованих платежів на період 2019-2020 роки остаточно поставлено у залежність від наявності відповідного фінансування, що не може бути визнано судом ані легітимним, ані пропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном.

Додатково до викладеного суд вважає, що норми Постанови №103 не можуть змінювати правового регулювання тих правовідносин, котрі вже склалися у часі до моменту набрання законної сили цим підзаконним актом, і слугувати виправданням для допущеної територіальним органом пенсійного фонду бездіяльності щодо виплати вже перерахованої пенсії.

За змістом матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , що маються у справі, ГУПФУ в Полтавській області, припинивши та не здійснюючи позивачу виплату пенсії після виникнення підстав для виплати, діє протиправно, що впливає на права та інтереси позивача, пов`язані з отриманням пенсії.

Також суд відхиляє доводи відповідача стосовно того, що відсутні підстави для виплати позивачу заборгованості, оскільки позивач з 01.03.2018 та в даний час перебуває на обліку в Гадяцькому ОУПФУ Полтавської області, правонаступником якого є ГУПФУ в Полтавській області, та отримує пенсію за віком на підставі Закону України "Про державну службу", з огляду на те, що заборгованість з виплати пенсії виникла за час коли позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та перебував на обліку в ГУПФУ в Полтавській області.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що у період з 01.01.2016 по 26.04.2016 останньому виплата пенсії за вислугу років не здійснювалася, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині визнання протиправними дій ГУПФУ в Полтавській області щодо встановлення розстрочки у виплаті перерахованої ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 та подальшого припинення виплати різниці між розмірами підвищеної та фактично отриманої пенсії з 01.03.2019 та зобов`язання ГУПФУ в Полтавській області поновити виплату та виплатити в повному обсязі перераховану ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2016 по 01.03.2019 у розмірі 90% грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ з урахуванням різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправними дій ГУПФУ в Полтавській області щодо встановлення розстрочки у виплаті перерахованої ОСОБА_1 пенсії з 26.04.2016 та подальшого припинення виплати різниці між розмірами підвищеної та фактично отриманої пенсії з 01.03.2019; зобов`язання ГУПФУ в Полтавській області виплатити з урахуванням раніше проведених виплат та без обмеження граничного розміру ОСОБА_1 пенсію за вислугу років за період з 26.04.2016 по 31.12.2017 у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, визначеного довідкою про грошове забезпечення станом на 01.01.2016, виданою Ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області на суму 9368,44 грн відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Щодо вимог позивача в частині виплати вказаної вище пенсії за вислугу років з нарахуванням і виплатою йому компенсації втрати частини доходів, то суд не вбачає підстав для їх задоволення, з огляду на передчасність таких вимог, враховуючи не проведення пенсійним органом фактичної виплати спірної пенсії за вислугу років.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи слідує, що позивачем сплачено за подання цього позову судовий збір в розмірі 1536,80 грн.

Враховуючи часткове задоволення позову, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, які полягають у розрахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення з 01.01.2018, в тому числі за період з 26.04.2016 по 31.12.2017.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 26.04.2016 у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, визначеного довідкою про грошове забезпечення станом на 01.01.2016, виданою Ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області на суму 9368,44 грн відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо встановлення розстрочки у виплаті перерахованої ОСОБА_1 пенсії з 26.04.2016 та подальшого припинення виплати різниці між розмірами підвищеної та фактично отриманої пенсії з 01.03.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити з урахуванням раніше проведених виплат та без обмеження граничного розміру ОСОБА_1 пенсію за вислугу років за період з 26.04.2016 по 31.12.2017 у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, визначеного довідкою про грошове забезпечення станом на 01.01.2016, виданою Ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області на суму 9368,44 грн відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава