Справа № 344/12363/19
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/549/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Єрмак М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції, інспектора патрульної поліції Прокопчука М.Р. про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

в позові вказано, що 02.07.2019 відповідач склав постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП щодо позивача за тих обставин, що 02.07.2019 року о 10.40 годині здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34, чим порушив п. 8.4 Правил дорожнього руху. Позивача заперечив позов з тих підстав, що мотор транспортного засобу перестав працювати, він не виявив поломку, увімкнув аварійний світловий сигнал на автомобілі. Тому позивач просив суд скасувати постанову.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що при ухваленні постанови інспектором дотримано положення КУпАП України, Закону України «Про національну поліцію», ПДР України, а тому просив суд відмовити в позові.

Відповідно до ст. 19, 257 КАС України справа за адміністративним позовом про скасування постанови розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судом встановлено наступні обставини.

02.07.2019 відповідачем складено постанову ЕАВ №1286187 щодо позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП за тих обставин, що 02.07.2019 року о 10.40 годині позивач здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34, чим порушив п. 8.4 Правил дорожнього руху.

В запереченні проти позову вказано, що інспектором патрульної поліції виконано усі вимоги законодавства щодо надання позивачу інформації про причини реалізації відповідачем його компетенції щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В позові позивачем підтверджено та не заперечено обставину зупинки ним транспортного засобу в межах зони дії знака «Зупинка заборонена».

Разом з цим відповідно до п. 1.10 ПДР зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

При цьому в позові вказано, що зупинка транспортного засобу здійснена позивачем на час з 10.20 години, а в 10.25 годині відповідачем висунуто вимогу про незаконність стоянки і притягнення позивача до відповідальності, що передбачена законом.

Пояснень представника відповідача щодо змісту п. 1.10 ПДР та встановлення зазначених обставин відповідачами не надано.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно зі ст. ст. 6, 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Отже на час реалізації компетенції відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності на нього покладався обов?язок довести до відома позивача, а на час розгляду спору судом, до відома суду встановлення обставин за змістом п. 1.10 ПДР.

Натомість в запереченні проти позову вказано на заперечення представника відповідача не щодо фактичних обставин спору, а щодо компетенції суду на ухвалення судового рішення щодо визнання незаконності дій відповідача і обкладення позову судовим збором в частині вимог немайнового характеру.

Відповідач та представник відповідача не надали суду інформацію про те, яким чином ними спростовано пояснення позивача про те, що ним здійснено зупинку в часовому вимірі, який безпосередньо дозволено законом, з метою що не заборонена законом.

Таким чином представником відповідача до відзиву на позовну заяву не долучено доказів щодо порушення ПДР позивачем. Таким чином інспектором не спростовано доводів позовної заяви, а тому не доведено правових підстав для складення постанови і спростування доводів позивача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Отже відповідачем не виконано його обов`язки.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При ухваленні постанови інспектором патрульної служби повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідач зобов`язаний довести наявність правових підстав для реалізації ним компетенції щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, однак відповідачем не зазначено доводів на спростування змісту позову.

Отже позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення.

В п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказано, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення

В ст. 293 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В п. 3 ст. 286 КАС України вказано, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В позові розміщено прохання позивача про визнання оскаржуваних ним дій інспектора поліції незаконними. Правову підставу такого прохання позивача ним не вказано.

Представник відповідача заперечила позов у відповідній частині саме у зв?язку з відсутністю правової підстави для позивача звертатись до суду із відповідним проханням.

Суперечність дій відповідача положенням закону про адміністративну відповідальність позивачем вказано в позові одночасно в якості фактичної обставини звернення до суду з позовом і, в якості матеріально-правової вимоги, що складає предмет позову. Однак можливість встановлювати факти, що мають юридичне значення в якості матеріально-правових прохань за предметом позову не гарантовано позивачу процесуальним законом. Тому заперечення представника відповідача в цій частині обґрунтовані змістом процесуального закону. Відповідно у зазначеній частині позов не підлягає задоволенню.

Крім цього, з урахуванням письмових заперечень представника відповідача також необхідно особливо відзначити, що вичерпання відповідачами можливості у використанні засобів доказування фактичних обставин, що пов?язано із юридичною оцінкою арґументів сторін в даному спорі, не свідчить про неправомірність дій відповідача, який реалізував надану йому законом компетенцію щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, однак визначена законом в якості правової підстави для задоволення позову у відповідній частині.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

У Х В А Л И В:

адміністративний позов задовольнити частково;

скасувати постанову інспектора патрульної поліції Прокопчука М.Р. серії ЕАВ №1286187 від 02.07.2019 року і закрити справу про адміністративне правопорушення;

в іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 10 днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду з дня його проголошення.

Головуючий суддя Бородовський С.О.