Справа № 641/3130/19
Суддя: Колодяжна І. М.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-а/641/89/2019 Справа №641/3130/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова:

головуючий - судді Колодяжної І.М.

за участю секретаря судового засідання - Ягодіної М.С.

справа № 641/3130 /19

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 А.В.

представника Департаменту патрульної поліції - Левенцової К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП Харківського Антона Олександровича та Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови , закриття справи ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом , в якому просить : визнати незаконною та скасувати постанову серії НК №480145 від 16.04.2019 року і справу закрити .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що згідно постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не автоматичному режимі від 16.04.2019 року серії НК №480145 ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. З даною постановою позивач не згодна та вважає її незаконною, необгрунтованою і такою , що підлягаю скасуванню. Так, 16.04.2019 року близько о 11-45 год , рухаючись на автомобілі Мазда , ОСОБА_2 приближаючись до поста поліції ,який знаходиться у смт Високий Харківської області, транспортний засіб був зупинений співробітниками поліції. Коли відповідач підійшов до вищевказаного транспортного засобу , за кермом якого знаходилася ОСОБА_2 , відповідач одразу звинуватив її у скоєнні адміністративного правопорушення та став вимагати у неї водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу . Після пред,явлення вищевказаних документів , відповідач наголосив , що зараз буде винесена постанова відносно позивача . Через деякий час , приблизно через 15 хвилин , відповідач підійшов до позивача та показав оскаржувану постанову та вручив її копію. Позивача з правами ніхто не ознайомив , докази не пред,явлено та взагалі не було розгляду справи, всупереч ст.ст. 251, 268,278-280 КУпАП та ст. 62 Конституції України.

22 квітня 2019 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду , відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

15 травня 2019 року до суду від відповідача інспектора Харківського А.О. надійшов відзив на позовну заяву , зазначивши про те, що водій позивач допустив перевищення встановленого обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 25 км/год., що було зафіксовано вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20, серійний номер ТС000755. Вказував, що його дії при складанні оскаржуваної постанови серії , відповідають вимогам закону, на підтвердження чого до відзиву долучено докази правомірності використання приладу TruCam LTI 20/20 виробництва США , з фотофіксацією порушення, просив в задоволенні позову відмовити.

17 травня 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив , в якій представник позивача посилався на необгрунтованість наданого відзиву та ненадання відповідачем належних та допустимих доказів на підтвердження скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

22 травня 2019 року ухвалою судді розгляд справи призначений у відкритому судовому засіданні за участю сторін.

19 червня 2019 року у якості співвідповідача у справі залучено Департамент патрульної поліції.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити , в подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач інспектор роти 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП Харківський А.О. в судове засіданні не з,явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача департаменту патрульної поліції в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, в подальшому в судове засідання не з,явилася.

Суд, дослідивши матеріали справи , надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст.286 КАС України.

Так, згідно ст.288 ч.1 п.3 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст.289 КУпАП, ст.286 ч.2 КАС України скаргу на рішення (постанову) по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесена 16.04.2019 року, та вручена водію 16.04.2019 року. Позивач оскаржив постанову до суду 19.04.2019 року, тобто в строк, передбачений ст.ст.289 КУпАП, ст.286 ч.2 КАСУ.

Як вбачається з постанови серії НК №480145 від 16.04.2019 року, складеної інспектором 2-ї роти 2 го батальйону УПП в Харківській області Харківським А.О. , 16.04.2019 року о 11:55 годині водій ОСОБА_2 , керувала автомобілем Мазда, д.н.з. НОМЕР_1 , зі швидкістю 75 км/год , чим перевищила встановлену швидкість на 25 км/год, чим порушила п.12.4 ПДР України, скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП.

Відповідно до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ст.122 ч.1 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу від 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів .

Відповідно до ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В обґрунтування своїх заперечень, викладених у відзиві, відповідач надав фото з приладу TruCAM.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23 цього Закону).

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція).

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, серед іншого, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Приписами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями) визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Як слідує з оскаржуваної постанови від 16.04.2019 року , швидкість руху автомобіля позивача вимірювалася пристроєм TruCam LTI 20/20 ТС000755.

Судовим розглядом встановлено, що вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCам, що використовувався під час фіксації дій позивача, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, затверджений сертифікатом № UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012

Наказом державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України № 100 від 19.02.2002, зареєстрованим Міністерством юстиції України 04.03.2002 за № 222/6510, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі № 972 від 14.06.2016, затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, згідно з п.п. 2.5 якого, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесено під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 2.6 Порядку, оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки, затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 № 1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п. 1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12.

Однак, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх перевірки.

При цьому, суд вказує на те, що виключення з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 № 1362 типу засобу вимірювальної техніки вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, не встановлює неможливість його використовувати.

Таким чином, оскільки прилад TruCам було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно його подальша експлуатації не обмежена нормами чинного законодавства України.

Крім того, можливість використання виробу TruCам LTI 20/20 виробництва Laser Technology Inc., також підтверджується наявним в матеріалах справи, виданим державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, експертним висновком від 27.09.2018 № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Отже, суд приходить до висновку, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 ТС000755, може засвідчувати порушення швидкісного режиму, а тому може бути належним доказом у даній справі.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів.

На підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення (перевищення встановленої швидкості), відповідачем надано фото з засобу TruCам LTI 20/20 на якому, нібито, зафіксований автомобіль позивача. У той же час, з інформації, що міститься на цьому фото вбачається, що швидкість автомобіля зафіксована на відстані 481,1 м, марку автомобіля на цьому фото відображений не чітко (розмито) та не дає змоги достовірно встановити цифрові та буквенні знаки, що на ньому зазначені, тобто, неможливо достовірно ідентифікувати автомобіль, відтак, даний знімок не може бути належним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У матеріалах справи також відсутні будь-які інші документи, які б фіксували власне перевищення швидкості саме автомобілем Мазда, д.н.з. НОМЕР_2 На , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Згідно з статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього ж Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положеннями ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За ч. 2 ст. 62 Конституції України, правопорушник не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 06.12.1988) зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення. (п. 21 рішення)

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, зважаючи на те, що відповідачем, на якого, згідно з ст. 77 КАС України покладено обов`язок доведення правомірності прийнятого рішення, не доведено факту допущення позивачем порушення п. 12.4 ПДР України, суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо розподілу судових витрат, то на підставі ст. 139 КАС України у зв`язку із задоволенням адміністративного позову, а також враховуючи вимоги ст. 288 КУпАП (за умови оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення особа звільняється від сплати державного мита), суд дійшов до висновку про необхідність віднесення на рахунок держави судових витрат.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 242-246, 250, 255, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП Харківського Антона Олександровича та Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови , закриття справи - задовольнити .

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №480145 від 16.04.2019 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_2 .

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_2 - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом 10 днів з дня його складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Інспектор поліції 2 батальйону 2 роти УПП в Харківській області Харківський Антон Олександрович , м. Харків, вул. Шевченко , 315 а.

Департамент патрульної поліції , м. Київ, вул. Федора Ернста , 3.

Суддя - І. М. Колодяжна