Справа № 200/9756/19-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 р. Справа№200/9756/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2019 року шляхом здавання на пошту позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Головного управління ДФС у Донецькій області, про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-411056-46 від 11.05.2019. Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач у розумінні пункту 5 частини 1 статті 4 Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не є платником єдиного соціального внеску. Позивач просить визнати незаконною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-411056-46 від 11.05.2019 на суму 18573,66 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що є адвокатом, але не є самозайнятою особою, оскільки є працівником в межах своєї діяльності. Починаючи з травня 2017 року позивач здійснює діяльність у формі адвокатського бюро, а саме, є його керівником. За таких обставин позивач вважає вимогу, якою визначено суму ЄСВ самозайнятій особі, протиправною та просить її скасувати.

05 вересня 2019 року надійшов відзив, в якому відповідача просить відмовити в задоволенні позову вказуючи, що згідно облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за позивачем рахується борг по єдиному внеску на 30 квітня 2019 року у розмірі 18573,66 грн.

07 серпня 2019 року позовна заява залишена без руху у зв`язку і її недоліками.

30 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження.

25 жовтня 2019 року позивачу відстрочена сплата судового збору.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заяві по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 має право на заняття адвокатською діяльністю згідно свідоцтва №3657, виданого Донецькою обласною КДКА від 24 листопада 2010 року.

19 січня 2015 року внесено запис №7006191 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем.

18 травня 2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис про державну реєстрацію 1 013532 про реєстрацію юридичної особи Адвокатське бюро «Ткач та партнери», ідентифікаційний код - 41341782, керівник - ОСОБА_1 .

11 травня 2019 року у відношенні позивача контролюючим органом сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-411056-46 в сумі 18573,66 грн.

01 липня 2019 року рішенням Головного управління ДФС України у Донецькій області скаргу №51138/10/05-99-10-01-09 на вимогу залишено без розгляду.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

За вимогами статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 2464-VІ), єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Перелік платників та особливості сплати єдиного внеску в залежності від категорії унормовано статтею 4 Закону № 2464-VІ.

Так, особи, які провадять в тому числі адвокатську діяльність та отримують дохід від цієї діяльності, віднесені згідно з пункту 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VІ до платників єдиного внеску.

Отже, необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, незалежної професійної адвокатської діяльності та отримання доходу від такої діяльності. При цьому, слід зауважити, що свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю лише посвідчує право адвоката на здійснення професійної діяльності, однак, не є підставою та доказом здійснення адвокатської діяльності.

В свою чергу, положеннями статті 65 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що взяття на облік фізичних осіб - підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр) записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

Для взяття на облік фізичної особи, яка має намір провадити незалежну професійну діяльність, така особа повинна подати заяву та документи особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем постійного проживання.

Аналогічний порядок реєстрації самозайнятої особи передбачений розділом VI «Порядку обліку платників податків», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588 (далі - Порядок №1588).

Так, підпунктом 1 пункту 6.7 розділу VI Порядку №1588 передбачено, що для взяття на облік фізична особа, яка має намір провадити незалежну професійну діяльність, у строк 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання свідоцтва про реєстрацію чи іншого документа (дозволу, сертифіката тощо), що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності, зобов`язана подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем свого постійного проживання:

- заяву за формою № 5-ОПП;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, якщо заявник є адвокатом, який провадить адвокатську діяльність індивідуально;

Аналіз викладених норм свідчить про те, що реєстрація фізичної особи як самозайнятої, проводиться на підставі відповідної заяви та доданих до неї документів, які подаються такою особою до контролюючого органу за місцем постійного проживання.

Окремо слід вказати, що правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI).

Відповідно до статті 1 Закону №5076-VI адвокат це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно частини третьої статті 4 Закону №5076-VI адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Частиною першою статті 6 Закону №5076-VI передбачено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою (частина 1 статті 13 Закону).

Водночас, положення статті 14 Закону №5076-VI визначають, що адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив.

Державна реєстрація адвокатського бюро здійснюється у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Адвокатське бюро має самостійний баланс, може відкривати рахунки у банках, мати печатку, штампи і бланки із своїм найменуванням.

Про створення, реорганізацію або ліквідацію адвокатського бюро адвокат, який створив адвокатське бюро, протягом трьох днів з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців письмово повідомляє відповідну раду адвокатів регіону.

Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро.

Адвокатське бюро може залучати до виконання укладених бюро договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське бюро зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

Із вищевикладеного можна зробити висновок, що адвокат є самозайнятою особою, якщо він здійснює адвокатську діяльність індивідуально. В свою чергу, адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. При цьому законом не передбачено обов`язкового здійснення індивідуальної адвокатської діяльності керівником адвокатського бюро.

Судом встановлено, що позивач є керівником Адвокатського бюро «Ткач та партнери».

Відповідачем не надано доказів взяття на облік ОСОБА_1 як особи, що займається професійною незалежною діяльністю та здійснює адвокатську діяльність індивідуально.

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків останній не має інформації про отримання доходів позивачем.

Таким чином, позивач не є самозайнятою особою, оскільки реалізує своє право на заняття адвокатською діяльністю як особа, яка створила адвокатське бюро. При цьому особою, яка має нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок є Адвокатське бюро «Ткач та партнери», а тому відповідач безпідставно нарахував єдиний соціальний внесок позивачу.

При вирішені цього спору суд керується також положеннями частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України згідно яких, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності вимоги та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання незаконною і скасування спірної вимоги.

Оскільки сплата судового збору була відстрочена, а рішення постановлено проти відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань останнього (статті 133, 139 КАС України).

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 133, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 263, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, б.114, ) про визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати незаконною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 11 травня 2019 року №Ф-411056-46 на суму 18573 (вісімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят три) гривні 66 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривні 80 копійок на користь державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA6026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу, 28 жовтня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Циганенко А.І.