Справа № 640/14741/19
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 жовтня 2019 року № 640/14741/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Приватного виконавця Кошарського Олександра Володимировича

треті особи 1. Публічне акціонерне товариство АТ "Родовід банк"

2. Приватний нотаріус Сергеєв Олександр Олександрович

про скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Приватного виконавця Кошарського Олександра Володимировича (далі - відповідач), в якому просить суд:

- скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця Кошарського Олександра Володимировича від 17.07.2019 р. ВП № 59562558 за виконавчим написом нотаріуса № 262, виданого 15.04.2009р.

- скасувати Постанову про виправлення помилки у процесуальному документі відкриття приватного виконавця Кошарського Олександра Володимировича від 17.07.2019р. ВП № 59562558 за виконавчим написом нотаріуса № 262, виданого 15.04.2009р. щодо виправлення до документу "Постанова про відкриття виконавчого провадження" від 17.07.2019р.;

- скасувати Постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця Кошарського Олександра Володимировича від 17.07.2019 р. ВП № 59562558 за виконавчим написом нотаріуса № 262, виданого 15.04.2009р. у сумі 55585,50 доларів США.;

- скасувати Постанову про виправлення помилки у процесуальному документі приватного виконавця Кошарського Олександра Володимировича від 17.07.2019 р. ВП № 59562558 за виконавчим написом нотаріуса № 262, виданого 15.04.2009 р. щодо виправлення до документу "Постанова про стягнення з боржника основної винагороди" від 17.07.2019р.;

- скасувати Постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних приватного виконавця Кошарського Олександра Володимировича від 17.07.2019 р. ВП № 59562558 за виконавчим написом нотаріуса № 262, виданого 15.04.2009 р. щодо зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.09.2019р. відкрито спрощене позовне провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство АТ "Родовід банк" та Приватного нотаріуса Сергеєва Олександра Олександровича.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що приватний виконавець Кошарський О.В. постановою про відкриття виконавчого провадження № 59562558 від 17.07.2019р., про стягнення на нерухоме майно, порушує право неповнолітньої дитини на житло, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з дати народження разом з батьками ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) зареєстрована та мешкає у квартирі АДРЕСА_1 Родина мешкає у квартирі загальна площа якої 81,85 кв.м, будь-яке інше житло у родини відсутнє.

Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, що не перешкоджає розгляду справи по суті враховуючи скорочені строки розгляду справ даної категорії, передбачені ст. 287 КАС України.

Згідно з частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.04.2009р. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим Олександром Олександровичем вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_1 , яка належать на праві власності громадянці Російської Федерації ОСОБА_1 , яка постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вашагашвілі Д.Д. 04 березня 1999 року за реєстровим №577.

Зазначена квартира, на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С.І. 21 березня 2007 року за реєстровим №353, передана в іпотеку Відкритому акціонерному товариству «РОДОВІД БАНК», в забезпечення зобов`язань ОСОБА_5 .

Постановою приватного виконавця Кошарського О.В. від 17.07.2019р. відкрито виконавче провадження ВП № 59562558, щодо звернення стягнення на майно, на підставі вище зазначеного виконавчого напису.

Також Постановою приватного виконавця Кошарського О.В. від 17.07.2019р. у виконавчому провадженні ВП № 59562558 було виправлено помилку у постанові про відкриття виконавчого провадження в частині ідентифікаційного номеру боржника. А Постановою приватного виконавця Кошарського О.В. від 17.07.2019р. внесено зміни (доповнення) реєстраційних даних боржника в частині РНОКПП.

В своєму позові позивач просить суд скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження та супутні постанови про виправлення описок в даному провадженні, обґрунтовучи свої вимоги тим, що Приватний викон6авець Кошарський О.В. постановою про відкриття виконавчого провадження № 59562558 від 17.07.2019р. порушує право неповнолітньої дитини на житло. Як вказує позивач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дати народження разом з батьками ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) зареєстрована та мешкає у квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджено Довідкою про реєстрацію місця проживання № 4232684 від 29.07.2019 р. за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання перебування фізичних осіб Печерської РДА.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016р. (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

За приписами статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Початок примусового виконання рішення передбачений статтею 26 Закону № 1404-VIII.

Так, відповідно до ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів, заборгованості зі сплати аліментів, додаткових витрат на дитину, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суми індексації аліментів, встановлення побачення з дитиною або усунення перешкод у побаченні з дитиною; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, особи з інвалідністю внаслідок війни, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби. У разі виконання рішення Європейського суду з прав людини авансовий внесок не сплачується.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (ч.3 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

Під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються: 1) у разі виконання рішення про конфіскацію майна у кримінальному провадженні - копії опису майна і відповідного судового рішення. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опис майна не проводився; 2) у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (ч.5 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною). За рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням (ч.6 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону (ч.7 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Після передачі майна стягувачу або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця (ч.8 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

Якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі (ч.11 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку (ч.12 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

Отже статтею ст. 26 Закону № 1404-VIII встановлені чіткі дії державного або приватного виконавця щодо підстав та умов відкриття виконавчого провадження.

В свою чергу, позивачем не зазначено та не доведено, а судом не встановлено, які саме положення ст. 26 Закону № 1404-VIII були порушені Постановою приватного виконавця Кошарського О.В. від 17.07.2019р. про відкриття виконавчого провадження ВП № 59562558.

В обґрунтування власних позовних вимог позивач посилається на те, що раніше державними виконавцями вже були повернуті виконавчі документи стягувачу з огляду на відсутність дозволу органу опіки та піклування на реалізацію вказаної квартири.

Так, постановою про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 41701833 від 24.06.2016р. начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Магдаю С.Г. було встановлено, що згідно форми №3 право користування вказаною квартирою мають неповнолітня дитина - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Згідно п.4.5.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають неповнолітні, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

На підставі зазначеного та з метою повного та своєчасного виконання рішення суду, державним виконавцем було направлено лист до Органу опіки та піклування Печерської районної в м. Києві ради про надання дозволу на примусову реалізацію квартири № 11 загальною площею 84,60 кв.м., житловою площею 49,80 кв.м., у будинку АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ІН НОМЕР_1 . Листом від 24.05.2016 № 105/01-1431/1 Органом опіки та піклування Печерської районної в м.Києві ради було відмовлено у наданні дозволу на реалізацію вказаної квартири.

З огляду на викладене виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону № 1404-VIII.

З аналогічних підстав постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бялого М.Г. від 30.05.2019 р. було повернуто виконавчий документ стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 57810160.

Ухвалою від 09.09.2019р. суд зобов`язував Відділ примусового виконання рішень Управління державної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві надати належним чином засвідчені матеріали виконавчих проваджень № 41701833 та № 57810160.

На виконання вимог вказаної ухвали були надані копії матеріалів виконавчих проваджень № 41701833 та № 57810160, якими підтверджуються викладені позивачем обставини.

Водночас, суд зазначає, що обставини щодо неможливості реалізації вказаної вище квартири були встановлені виконавцями у виконавчих провадження № 41701833 та № 57810160 після їх відкриття, та в подальшому слугували підставою для прийняття постанов про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 41701833 від 24.06.2016р. та ВП № 57810160 від 30.05.2019 р.

Проте, на думку суду, вказані обставини не виключають можливості відкриття іншого виконавчого провадження в подальшому, за умови додержання вимог ст. 26 Закону № 1404-VIII.

Дозвіл, або його відсутність, Органу опіки та піклування на примусову реалізацію квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , повинні та можуть бути встановлені виконавцем у виконавчому провадженні ВП № 59562558 лише після його відкриття.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що приватним виконавцем Кошарським Олександром Володимировичем під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 59562558 від 17.07.2019 р. не було порушено вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для їх розподілу, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій