Справа № 564/2458/19
Суддя: Олійник П. В.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2458/19

Рядок статзвіту № 6

17 жовтня 2019 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Олійника П. В.

з участю секретаря Рубельського О. С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головинської сільської ради Костопільського району Рівненської області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення №1 від 04 вересня 2019 року

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головинської сільської ради Костопільського району Рівненської області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення №1 від 4 вересня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що 4 вересня 2019 року відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №1 та притягнуто його до адміністративної відповідальності за те, що 16 липня 2019 року у м. Луцьк він порушив Правила благоустрою м. Луцька, а саме: згідно протоколу №002736, складеному інспектором муніципальної варти Луцької міської ради Громиком А.О. здійснив паркування на знищених зелених насадженнях по вул. АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 що у м. Луцьку, чим порушив п.п.2.5.5.1.7 Правил благоустрою м. Луцька №44/о від 29.07.2009 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП.

Вказану постанову вважає незаконною та такою, що винесена всупереч вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню. В його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Крім того, не заперечував, що здійснив зупинку для висадки пасажирів в м. Луцьк на зелених насадженнях, однак дані насадження були вже давно знищені.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову у повному обсязі. Надала копії фото з місця вчинення правопорушення, з яких чітко видно, що позивач здійснив паркування на знищених зелених насадженнях.

Суд, заслухавши думку позивача, представника позивача, представника відповідача, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.09.2019 відповідачем було винесено постанову №1 від 04.09.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. Зі змісту даної постанови вбачається, що гр. ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення 16.07.2019 року, а саме: згідно протоколу №002736, складеному інспектором муніципальної варти Луцької міської ради Громиком А.О. здійснив паркування на знищених зелених насадженнях по вул. АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 що у м. АДРЕСА_3 , чим порушив п.п.2.5.5.1.7 Правил благоустрою м. Луцька №44/о від 29.07.2009 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП.

Відповідно до п.п. 2.5.5.1.7 Правил благоустрою м. Луцька, затверджених рішенням міської ради №44/2 від 29.07.2009 року на об`єктах благоустрою міста забороняється заправляти, ремонтувати, здійснювати заходи з догляду за транспортними засобами і механізмами на прибудинкових територіях, газонах берегах річок, ставків, на пішохідних доріжках, тротуарах, у парках, скверах тощо, а також пересуватись транспортними засобами по тротуарах, пішохідних доріжках, газонах, квітниках, інших зелених зонах (луги, галявини тощо) міста та паркувати на них транспортні засоби.

Відповідно до ст. 152 КУпАП адміністративна відповідальність настає за знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об`єктів озеленення в межах населених пунктів, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об`єктами озеленення; пошкодження дерев і чагарників за межами населених пунктів, що не віднесені до лісового фонду, або їх незаконна порубка.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що дійсно 16 липня 2019 року здійснив зупинку транспортного для висадки пасажирів в м. Луцьк на зелених насадженнях, однак дані насадження були вже давно знищені. Крім того, даний факт підтверджується наданими в судовому засіданні копіями фото з місця вчинення правопорушення, з яких чітко видно, що автомобіль позивача припаркований на зелених насадженнях.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови, відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, а в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За результатами судового розгляду адміністративного позову, суд дійшов переконливого висновку, що при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідач діяв у межах своїх повноважень, а притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, було правомірним, обґрунтованим та відповідало тяжкості вчинення адміністративного правопорушення, поведінці позивача.

Згідно із ст. 252 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності дають підстави вважати, що рішення відповідача є правомірним та вказують на те, що таке нею прийняте обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства, що є підставою для визнання оскаржуваної постанови законною. Зазначене повністю виключає можливість визнання таких дій відповідача неправомірними.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. ст. 7, 9, 222, 258, 268, 283, 289 КУпАП, ст. ст. 2, 9, 72-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головинської сільської ради Костопільського району Рівненської області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення №1 від 4 вересня 2019 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 22 жовтня 2019 року.

СуддяП. В. Олійник