Справа № 140/2533/19
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2533/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернулася з позовом до Волинської митниці ДФС (митниця, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 07 серпня 2019 року №UA205110/2019/001087/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 07 серпня 2019 року №UA205110/2019/01087.

В обґрунтування позову вказала, що 02 серпня 2019 року на підставі довіреності від 22 липня 2019 року ОСОБА_2 здійснювалось митне оформлення в режимі імпорту товару легкового автомобіля, що був у користуванні, марки MERCEDES BENZ, модель В-KLASSE, номер кузова НОМЕР_1 , 2017 року виготовлення, тип двигуна дизельний, робочий об`єм циліндрів 1461 куб.см., потужність 80 кВт, колісна формула 4х2 (надалі - товар). Декларантом ОСОБА_3 було оформлено та подано відповідачу митну декларацію (МД) №UA205090/2019/092768 від 02 серпня 2019 року, у графі 42 якої задекларовано ціну товару 44500,00 данських крон (відповідно до ціни у рахунку-фактурі), а у графі 45 митної декларації відповідно до статті 58 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено митну вартість товару з урахуванням витрат на доставку товару в сумі 170232,35 грн., що згідно з курсом валюти, зазначеній в графі 23 декларації, становить 45425,78 данських крон (DKK). Проте відповідач не погодився із визначеною декларантом митною вартістю та 07 серпня 2019 року службовою особою Волинської митниці ДФС видано картку відмови в прийнятті митої декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205110/2019/01087 (далі - картка відмови) та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205110/2019/01087/2. В результаті коригування митна вартість товару збільшилась та склала 99671,092 данських крон, що відповідно призвело до надмірної сплати митних платежів.

Позивач вважає рішення Волинської митниці ДФС від 07 серпня 2019 року про коригування митної вартості товарів №UA205110/2019/001087/2 та картку відмови від 07 серпня 2019 року №UA205110/2019/01087 протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, зазначив, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, і це слугувало підставою для вимоги про подання декларантом додаткових документів. Однак позивач вимогу вважає безпідставною, оскільки на підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення декларантом було подано усі необхідні документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, з яких однозначно вбачається, що автомобіль придбано за 44500,00 данських крон (6000,00 євро). На думку позивача, висновки про те, що документи, додані до митної декларації, не містять достатньої інформації щодо заявленої митної вартості товару суперечать об`єктивним обставинам справи та спростовуються поданими до митного оформлення документами. Також зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого автомобіля від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, як і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) ДФС, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Позивач звертає увагу, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам статті 55 МК України, оскільки не містить наявної в митниці інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування. Відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом.

З наведених підстав позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою від 09 вересня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечив (а.с.57-61). В обґрунтування своєї позиції вказав, що під час опрацювання МД №UA205090/2019/092768 і доданих до неї документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (надалі - АСАУР). За результатом опрацювання згенерованих профілів ризику посадовою особою митниці здійснено відповідні митні формальності та встановлено, що митна вартість задекларованого товару нижча митної вартості ідентичних товарів; обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу Державної фіскальної служби (ДФС) для визначення митної вартості за VIN-кодом НОМЕР_1 , валюта - EUR, вартість - 13350,00 євро.

Декларанту було направлено повідомлення з вимогою про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, оскільки транспортний засіб придбаний в юридичної особи, проте документів, які б свідчити про факт оплати за проведену зовнішньоекономічну операцію, декларантом не подано. Декларант не надав основні та додаткові документи для підтвердження митної вартості, про що повідомив листом від 06 серпня 2019 року №06/08-1. Окрім цього, відповідач звертає увагу, що розрахована відстань у довідці від 02 серпня 2019 року про транспортні витрати не відповідає даним карти Google Maps; звіт про оцінку транспортного засобу від 31 липня 2019 року №2146/19 не є висновком експерта, у ньому відсутній розрахунок визначеної митної вартості транспортного засобу та інформація щодо ціни товару у країні придбання або в провідних країнах експортерах, а також у ньому не відображено інформацію про суму податку на додану вартість.

Відповідач зазначив, що згідно з положеннями Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ) 1994 року, частини шостої статті 54 МК України, у зв`язку з неподанням повного переліку документів відповідно до частин другої-четвертої статті 53 МК України, митниця може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою особою митною вартістю.

За результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, а також враховуючи те, що декларантом не подано інші документи, митницею 07 серпня 2019 року прийняте рішення про коригування митної вартості №UA205110/2019/001087/2 та винесено картку відмови від 07 серпня 2019 року №UA205110/2019/01087 в прийнятті митної декларації. Митну вартість визначено на рівні 13350,00 євро за резервним методом у зв`язку з неможливістю застосувати інші методи з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, а також відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості.

З огляду на викладене відповідач вважає прийняті рішення про коригування митної вартості від 07 серпня 2019 року №UA205110/2019/001087/2 та картку від 07 серпня 2019 року №UA205110/2019/01087 такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, а тому є законними та обґрунтованими. З наведених підстав у задоволенні позову відповідач просив відмовити.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання Волинської митниці ДФС про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.122).

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 придбала в компанії «Gedsted Autohandel A/S» (Norrevangen 15, DK-9631 Gedsted) легковий автомобіль, марки MERCEDES BENZ, модель В180 CDI, бувший у користуванні, номер кузова НОМЕР_1 , 2017 року виготовлення (авто після дорожньо-транспортної пригоди) за ціною 44500,00 DKK, еквівалент 6000,00 євро (ПДВ 0%), що підтверджується рахунком-фактурою продавця від 15 липня 2019 року №433838, згідно з яким вартість автомобіля (товару) становить 6000 євро (ПДВ 0%) (а.с.20, 66, переклад на а.с.21).

02 серпня 2019 року декларантом - Приватним підприємством «Респект Брок» (представник Кондратьєва О.Г.) в інтересах ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС для митного оформлення в режимі імпорту вказаного вище автомобіля було подано МД №UA205090/2019/092768 (а.с.64), в графі 42 якої зазначено фактурну вартість автомобіля 44500,00 данських корн. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43); основа для нарахування митних платежів становить 170232,35 грн. або 45425,78 данських крон, у тому числі транспортні витрати - 124 євро, з урахуванням якої зроблено відповідні розрахунки митних платежів (графа 47). Для підтвердження митної вартості декларантом до митної декларації додано такі документи (графа 44 та доповнення №1): рахунок-фактуру (інвойс) від 15 липня 2019 року №433838, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 25 липня 2019 року №UA205010/2019/321359, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 27 лютого 2017 року №15482297/15092036, банківський платіжний документ від 02 серпня 2019 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 02 серпня 2019 року, звіт про оцінку транспортного засобу від 31 липня 2019 року №2146/19, довіреність від 22 липня 2019 року №ННХ142459 (а.с.66-110).

Як вбачається із витягу з автоматизованої система митного оформлення «Інспектор» (а.с.111), під час здійснення митного контролю імпортованого товару із застосуванням системи управління ризиками за МД №UA205090/2019/092768 відбулось спрацювання профілів ризику: 103-1 «Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби»; 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів»; 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів»; 210-1 «Проведення митного огляду транспортного засобу»; 911-1 «Забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки». За результатами опрацювання згенерованих профілів ризику відповідачем встановлено, що вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел; обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення митної вартості за VIN- кодом НОМЕР_1 , валюта - EUR, вартість - 13350.

Відповідач, вважаючи, що документи, подані для підтвердження митної вартості товарів, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також у зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, а саме: «Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення МВ за VIN- кодом НОМЕР_1 , валюта - EUR, вартість - 13350» та згідно з наказом ДФС України від 28 листопада 2018 року №780 «Про забезпечення моніторингу за митними оформленнями транспортних засобів, бувших у вжитку», відповідно до статей 53, 54 МК України направив електронне повідомлення декларанту, в якому запропонував позивачу в 10-денний термін надати: декларацію країни відправлення, платіжні документи, висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, рахунки про здійснення платежів третім особам чи інші платіжні документи, що підтверджують вартість товару, оскільки в технічному паспорті вказаний інший власник (а.с.114).

Декларант листом від 06 серпня 2019 року № 06/08-1 повідомив митний орган про те, що на даний час немає можливості надати витребувані документи, але від подання додаткових документів не відмовляється; просить випустити товар у вільний обіг під гарантійні зобов`язання - грошову заставу; з визначеною митним органом митною вартістю не погоджується (а.с.112).

07 серпня 2019 року відповідач прийняв рішення №UA205110/2019/001087/2 про коригування митної вартості товарів (а.с.62). У графі 33 рішення зазначено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку із тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом. Декларант не надав основні та додаткові документи для підтвердження митної вартості, про що повідомив листом. Керуючись вищенаведеним положеннями Угоди про застосування статті VII ГААТ 1994 року, вимогами частини шостої статті 54 МК України, у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта) митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації ЄАІС ДФС, відповідно до наказу ДФС №780 від 28 листопада 2018 року «Про забезпечення моніторингу за митними оформленнями транспортних засобів, бувших у вжитку» та спрацюванням системи ризиків АСАУР «Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення МВ за VIN- кодом НОМЕР_1 , валюта - EUR, вартість - 13350». Тут же зазначається, що митницею відповідно до положень статті 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Рівень митної вартості товару за резервним методом становить 13350,00 євро.

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205110/2019/01087 (а.с.12, 65). У цій же картці відмови митний орган роз`яснив можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення після приведення рівня митної вартості товару у графах 12, 45 МД відповідно до рішення про коригування митної вартості від 07 серпня 2019 року №UA205110/2019/001087/2.

13 серпня 2019 року декларантом - Приватним підприємством «Респект Брок» (представник Кондратьєва О.Г. ) подано МД №UA205090/2019/094355 (а.с.116), за якою імпортований автомобіль випущено у вільний обіг з наданням гарантій відповідно до розділу Х МК України.

Позивач, не погоджуючись із рішенням Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 07 серпня 2019 року №UA205110/2019/001087/2 та карткою відмови від 07 серпня 2019 року №UA205110/2019/01087, оскаржила їх до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України, частиною першою якої обумовлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Згідно з частиною другою зазначеної статті документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування

Частинами першою, другою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п`ятою статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Суд не заперечує права органу доходів і зборів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина п`ята статті 54 МК України), проте вважає, що при цьому він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару, а саме легкового автомобіля бувшого у вжитку марки MERCEDES BENZ, В180 CDI, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , рік виготовлення - 2017, за ціною 44500,00 данських крон, еквівалент 6000,00 євро (ПДВ 0%) та ненадання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При цьому позиція відповідача полягає у тому, що документи, подані для підтвердження митної вартості товарів, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, крім того, спрацювала система ризиків АСАУР «Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення МВ за VIN- кодом НОМЕР_1 , валюта - EUR, вартість - 13350», у зв`язку із чим від декларанта витребовувалися додаткові документи. Оскільки декларантом не надано основні та додаткові документи, то митну вартість товару визначено відповідачем за резервним методом на підставі цінової інформації, наявної в митниці, на рівні 13350,00 євро.

Надаючи оцінку доводам сторін, судом встановлено, що для митної вартості за першим методом її визначення, крім вартості товару в сумі 44500,00 данських корон згідно із рахунком-фактурою від 15 липня 2019 року №433838, були включені транспортні витрати в сумі 124,00 євро на доставку (транспортування) автомобіля з Данії до пункту пропуску «Ягодин», про що позивач листом від 02 серпня 2019 року проінформувала митницю, провівши розрахунок витрат на пальне (а.с.25). Ціну 44500,00 данських крон (6000,00 євро) зазначено в рахунку-фактурі від 15 липня 2019 року №433838 та вказано умови платежу - без ПДВ, готівкою (а.с.20, переклад а.с.21). Матеріали справи містять платіжне доручення в іноземній валюті від 16 липня 2019 року про сплату ОСОБА_1 на користь продавця Gedsted Autohandel A/S 6000,00 євро за автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель В180 CDI, номер НОМЕР_2 (а.с.26).

Як слідує із електронного повідомлення декларанту (а.с.114), відповідач просив надати рахунки про здійснення платежів третім особам чи інші платіжні документи у зв`язку з тим, що в технічному паспорті вказаний інший власник. Однак варто зауважити, що визначення продавця чи власника товару не впливає на його митну вартість. При цьому суд зазначає, що з документів, поданих для митного оформлення, зрозуміло, що продавцем є компанія нерезидент Gedsted Autohandel A/S, про що свідчить рахунок-фактура від 15 липня 2019 року №433838. Що ж до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №15092036 (а.с.22, переклад а.с.23-24), то в ньому зазначена особа, на яку першочергово було зареєстровано транспортний засіб. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач при купівлі вищевказаного автомобіля в договірні відносини з третіми особами, крім продавця, зазначеного у рахунку-фактури від 15 липня 2019 року №433838, не вступала, страхування автомобіля не здійснювала.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною десятою статті 58 МК України визначено перелік витрат, понесених покупцем, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті).

Інших додаткових витрат, пов`язаних з купівлею цього автомобіля, що можуть бути включені до митної вартості імпортованого товару згідно з статтею 58 МК України, понесених позивачем, матеріали справи не містять.

Разом з тим, ні в запиті про надання додаткових документів, ні в спірному рішенні про коригування митної вартості відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. При цьому, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Дослідженням документів, які були подані декларантом до митного оформлення з МД від 02 серпня 2019 року №UA205090/2019/092768, встановлено, що рахунок-фактура від 15 липня 2019 року №433838 містить відомості про вартість транспортного засобу, що був об`єктом операцій купівлі-продажу (всього 6000,00 євро). Платіжне доручення в іноземній валюті від 16 липня 2019 року засвідчує про оплату товару у сумі 6000,00 євро на рахунок продавця-нерезидента за банківськими реквізитами, зазначеними в рахунку-фактурі (в призначенні платежу міститься посилання на рахунок-фактуру №4343838 та номер кузова НОМЕР_1 ). При цьому суд вважає безпідставним і твердження представника відповідача про неподання декларантом позивача жодного банківського платіжного документа на підтвердження оплати за товар, оскільки платіжний документ не є тим документом, який може поставити під сумнів достовірність інших доказів, які свідчать про митну вартість товару.

Зауваження представника відповідача у відзиві на позов до звіту про оцінку транспортного засобу від 31 липня 2019 року №2146/19, а саме, що звіт не є висновком експерта та не дозволяє належно встановити джерела інформації щодо ціни колісного транспортного засобу у країні придбання або в провідних країнах-експортерах, суд відхиляє, оскільки даний звіт є довідковим та з огляду на документи, що видані продавцем товару, не є основою для визначення митної вартості декларантом. Разом з тим, звіт свідчить про рівень цін на такий транспортний засіб на ринку. Крім того, суд звертає увагу, що у звіті про оцінку транспортного засобу вказано, які нормативно-правові акти та довідкові джерела інформації були використані оцінювачем під час дослідження (а.с.73-106). У цьому звіті від 31 липня 2019 року №2146/19 вартість автомобіля MERCEDES BENZ, модель В180 d на дату оцінки визначено на рівні 5897,00 євро, що є нижчою ніж заявлена декларантом до митного оформлення. Не заслуговують на увагу зауваження відповідача у відзиві на позов щодо ненадання декларантом документів, що витребовувалися для усунення сумнівів митниці щодо достовірності інформації в поданих документах, у зв`язку з невідповідністю кілометражу відстані від Gedsted (Данія) до пункту пропуску «Ягодин», зазначеному в довідці про транспортні витрати від 02 серпня 2019 року (1600 км) згідно з картою Google Maps (1498,7 км), оскільки в рішенні про коригування митної вартості не зазначено, що подані документи містять недостовірні дані. Розрахунок вартості пального позивачем проведено саме з кілометражу 1600 км і витрати у сумі 124,00 євро включено до митної вартості.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів від 07 серпня 2019 року №UA205110/2019/001087/2 не зазначено, чому вказані вище документи, подані до митного оформлення, не взяті до уваги при визначенні митної вартості транспортного засобу. Суд звертає увагу, що надані документи не містять розбіжностей чи ознак підробки, а відповідач не спростував їх достовірність та не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості спірного товару.

При цьому, на думку суду, неподання декларантом додатково витребуваних митницею інших документів (зокрема, договорів (угод, контрактів) із третіми особами, пов`язаними з поставкою товару, митна вартість якого визначається; транспортні (перевізні) та страхові документи; копію митної декларації країни відправлення; висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями) не може бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення. Відповідач не обґрунтував, з якою метою він витребовував у декларанта висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та які числові значення такий документ мав підтвердити чи спростувати, при тому що вартість придбання оцінюваного автомобіля підтверджена документально.

Частиною третьою статті 54 МК України визначено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 МК України орган доходів і зборів за відповідних умов має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом.

За змістом пункту 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11 вересня 2015 року № 689, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

Суд зазначає, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, але не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Разом з тим, суд звертає увагу на приписи пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, відповідно до яких прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки не містить наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування. Відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Також згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Між тим, як вбачається із рішення від 07 серпня 2019 року №UA205110/2019/001087/2 про коригування митної вартості товарів, у ньому зазначено лише про неможливість застосування другого-п`ятого методів визначення митної вартості у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно з методами четвертим та п`ятим. Доказів в підтвердження проведення посадовою особою відповідача перевірки наявності чи відсутності відомостей про митне оформлення ідентичних чи аналогічних товарів, як цього вимагають митні процедури, відповідачем суду не надано.

При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію, надану у зв`язку зі спрацюванням ризиків АСАУР «Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел; обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення митної вартості за VІN - кодами: НОМЕР_1 , валюта - EUR, вартість - 13350,00». Разом з тим, документів, які б підтверджували митну вартість у розмірі 13350,00 євро, відповідач суду не надав.

Верховний Суд в постанові від 08 лютого 2019 року в справі №825/648/17 (№К/9901/16592/18) зробив висновок, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Наведене не дає підстав вважати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 07 серпня 2019 року №UA205110/2019/001087/2 обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Суд вважає, що відповідачем не обґрунтовано митну вартість на рівні 13350,00 євро внаслідок коригування за резервним методом (майже у двічі більше вартості, вказаної у рахунку-фактурі продавця) та неможливість використання як достовірної інформації, наданої декларантом при визначенні митної вартості імпортованого товару.

Оскільки відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару з урахуванням реального його стану відповідно до акта про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 25 липня 2019 року №UA205010/2019/321359 (а.с.18-19), дефектної відомості огляду транспортного засобу від 30 липня 2019 року (а.с.31-35) та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну), тому суд дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 07 серпня 2019 року №UA205110/2019/001087/2 є необґрунтованим, не відповідає нормам митного законодавства. Відтак, безпідставно видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205110/2019/01087. Тому з огляду на приписи частини другої статті 77 КАС України рішення у спорі належить прийняти на користь позивача, а не владного суб`єкта.

Отже, позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у сумі 2803,74 грн., що підтверджено квитанціями від 19 серпня 2019 року №119, від 05 вересня 2019 року №23 (а.с.2, 44). Судовий збір у вказаному розмірі був зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України, що стверджується відповідними виписками (а.с.39, 124).

При цьому ціною позову у даній справі в частині майнової вимоги є різниця між податками, нарахованими на митну вартість товару, заявлену декларантом, та податками, нарахованими на митну вартість, визначену митницею.

Отже, з урахуванням наведеного, належною сумою судового збору, відповідно вимог Закону України «Про судовий збір» за майнову вимогу є 768,40 грн. ((20804,56 грн.+45770,02) х1%), але не менше, 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Таким чином, стягненню з Волинської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 1536,00 грн. з урахуванням двох вимог: немайнового характеру (про скасування картки відмови) та майнового характеру (про скасування рішення про коригування митної вартості товару).

Решта суми судового збору може бути повернута позивачу за її клопотанням відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Волинської митниці ДФС (44350, Волинська область, Любомльський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ідентифікаційний код юридичної особи 39472698) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці ДФС від 07 серпня 2019 року №UA205110/2019/001087/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 07 серпня 2019 року №UA205110/2019/01087.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС судові витрати у сумі 1536,00 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк