Справа № 235/4654/19
Суддя: Клікунова А. С.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер справи 235/4654/19
Номер провадження 2-а/235/55/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Клікунової А. С.,

за участю секретаря судового засідання: Ліпскіс О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Гончар В`ячеслава Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду пред`явлено вказаний адміністративний позов, в якому ОСОБА_1 просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серійний номер НК № 515716 від 14.06.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.14 червня 2019 року о 14:00 годині ОСОБА_1., керуючи автомобілем марки «Skoda Fabia» номерний знак НОМЕР_2 здійснював рух в Слов`янському районі на ділянці автошляху М 03 «Київ - Харків - Довжанський» 670 км, був зупинений працівниками патрульної поліції, якими пояснено про допущення позивачем порушення п. 8.4 Правил дорожнього руху, недотримання вимоги дорожньої розмітки 1.1 дорожнього знаку 3.25, а саме перетнув суцільну смугу та здійснив обгін. Рядовим поліції зведеного батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ Гончар В.О. складено постанову по справі про адміністративне правопорушення та притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладанням стягнення в виді штрафу в розмірі 255 гривень. Факту перетину суцільної лінії та здійснення обгону транспортного засобу ОСОБА_1 не заперечує, однак акцентує увагу, що діяв з урахуванням приписів ПДР. Так, позивач керуючи автомобілем, в путі руху наздогнав вантажний транспортний засіб, який рухався на маленькій швидкості - не більше 30 кілометрів на годину (визначив за показниками спідометру на власному автомобілі), та деякий час рухався позаду. В протилежному напрямку руху транспорт був відсутній, попереду вантажного автомобілю також були відсутні транспортні засоби, на дорозі з правої та лівої сторін дійсно нанесена розмітка у вигляді вузької суцільної лінії. З вантажного автомобілю здійснювалися викиди відпрацьованих вихлопних газів у вигляді клубів чорного диму високої концентрації окису вуглецю і згорілого палива. Такі обставини, за переконанням позивача, впливали на безпеку дорожнього руху, оскільки завдавали шкоду здоров`ю пасажирам (дві жінки, двоє неповнолітніх дітей), які знаходилися в салоні автомобілю позивача, та навколишньому середовищу. Крім того, позивач переконаний, що зайва задимленість знижувала світлову пропускну здатність повітря, що неодмінно могло б привести до аварійної ситуації. Саме з огляду на вказані обставини, ОСОБА_1 прийнято усвідомлене рішення здійснити обгін поодинокого вантажного транспортного автомобіля, який рухався на маленькій швидкості - не більше тридцяти кілометрів на годину, та виконав відповідний маневр частково перетнувши суцільну лінію. Такі дії, позивач оцінює як допустимі, про що прямо вказано в п. 1.1 ПДР, та відповідає вимогі дорожнього знаку 3.25. Жодні пояснення позивача не враховано, та за відсутності допустимих доказів, всупереч фактичним обставинам, з порушенням вимог ст. ст. 251, 268, 278 - 280 КУпАП, - інспектором винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовано не в автоматичного режимі серія НК № 515716. В порядку ч. 2 ст. 286 КАС України, ст. 289 КУпАП, - ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом оспорюваних прав.

Сторони у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримано

Відповідач рядовий поліції зведеного батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ в Донецькій області Гончар В.О. належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, на позовну заяву відповідно до ст. ст. 162, 175 КАС України подано відзив з викладенням позиції невизнання заявлених ОСОБА_1 вимог як безпідставних та необґрунтованих. Так, відповідач зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови керувався Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію», КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автомативному режимі. Спростовуючи доводи відповідача в частині посилання на здійснення обгону транспортного засобу, який рухався попереду зі швидкістю менше 30 км/год, - відповідачем до відзиву додано DVD-диск, з поясненнями, що на відеозаписі зафіксовано зупинку поліцейським вантажного автомобілю, який обігнав позивач, та на запитання поліцейського водій пояснив, що рухався зі швидкістю 50 км/год. Також, поставлено під сумнів обґрунтування позову нормою ст. 18 КУпАП України, а саме відповідач переконаний, що жодної крайньої необхідності для здійснення ОСОБА_1 обгону не було. Стан крайньої необхідності виникає виключно коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян. З огляду вказаного, позиція позивача, що обгін транспортного засобу при забороні такого маневра вчинено при крайній необхідності, оскільки вантажний автомобіль, шо рухався попереду здійснював викиди відпрацьованих вихлопних газів, що могло привести до запаморочення свідомості і як наслідок привести до аварії, - моє бути, за позицією відповідача, розцінена виключно як власні надумані припущення, висловлені з метою уникнення відповідального за скоєне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд розглядає справу в порядку за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, надавши юридичну оцінку правам та обов`язкам сторін - приходить до наступних висновків.

Предметом позову є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серійний номер НК № 515716 від 14.06.2019 року за ознаками ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови (копія наявна в матеріалах справи) поліцейським роти № 3 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Гончар В.О. встановлено, що 14 червня 2019 року о 14:00 годині ОСОБА_1., керуючи автомобілем марки «Skoda Fabia» номерний знак НОМЕР_2 здійснював рух на автошляху М03 «Київ - Харків - Довжанський» 670 км порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1 дорожнього знаку 3.25, чим порушив п. п. 8.4в Правил дорожнього руху, дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КУпАП та притягнуто до відповідальності з накладанням стягнення у виді штрафу у розмірі 255 гривень (а.с. 6).

Згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306 (далі - ПДР).

Згідно з п. 1.1. ПДР України вони, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно приписів ч. 1 ст. 122 КУпАП особа підлягає адміністративній відповідальності за порушення, зокрема, вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг

Положеннями пп. «в» п 8.4 Правил дорожнього руху України, передбачено, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно з п. 3.25 Правил дорожнього руху заборонний знак «Обгін заборонено» забороняє обгін усіх транспортних засобів (крім поодиноких, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год). У примітці до вказаного пункту зазначено, що поодинокими вважаються одиночні транспортні засоби, автопоїзди, а також буксируючий транспортний засіб у зчепленні з буксированим.

Зі змісту оскаржуваної постанови серії НК № 5158716, вбачається, що в провину позивачу ОСОБА_1 поставлено порушення п. п. 8.4в ПДР в спосіб ігнорування вимоги дорожньої розмітки 1.1 дорожнього знаку 3.25, при цьому фактичних обставин, встановлених при розгляді справи, конкретних дій позивача, зокрема, в чому саме проявлено інкриміноване правопорушення, взагалі поліцейським не зазначено, тобто не розкрито об"єктивну сторону правопорушення. Таким чином, зміст постанови не відповідає вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП. Верховний суд в постанові від 07.03.2018 року у справі № 569/15527/16а висловив позицію, що не зазначення суті адміністративного делікту, відсутність в постанові про притягнення до відповідальності опису тих протиправних дій та обставин, які вчинив правопорушник, де, коли та за яких умов, в чому саме полягають винні дії правопорушника, а зазначення посадовою особою лише посилання на статтю - є неприпустимим, а відтак така постанова не відповідає вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП.

Суд, виключно в сукупному дослідженні матеріалів справи, зокрема позовної заяви та відзиву на позов, зміг встановити, що ОСОБА_1 в провину постановлено здійснення обгону іншого транспортного засобу через суцільну в зоні дії знаку 3.25. Зазначені обставини не заперечуються і позивачем. Разом з цим, позивач заперечує наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що перетин суцільної лінії ним здійснено за умови обгону транспортного засобу, який рухався попереду зі швидкістю менше 30 км/год., що узгоджується з вимогою дорожньої розмітки 1.1. В свою чергу, відповідач в особі поліцейського ПП в м. Краматорськ та Слов`янськ в Донецькій області Гончара В.О. стверджує, що автомобіль, на час його обгону ОСОБА_1 , рухався зі швидкістю понад 50 км/год.

Суд надає оцінку слушності аргументів позивача та відповідача з позиції належності і достатності доказів та приписів норм права, що підлягають застосуванню до спірних відносин сторін.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Як зазначено судом, об`єктивна сторона правопорушення в оскаржуваній постанові взагалі не розкрита, в тому числі не зазначено відомості про транспортний засіб (марка, номерний знак), обгін якого було здійснено позивачем, а також водія, який керував цим вантажним автомобілем (особисті дані, адреса місця проживання). Разом з тим, вже після пред`явлення ОСОБА_1 адміністративного позову, позиція відповідача обґрунтована тим, що при складення оскаржуваної постанови поліцейським було перевірено доводи позивача щодо здійснення маневру обгону автомобілю, що рухався із швидкістю менше 30 км/год., що зафіксовано відеозаписом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 цього Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці. Як вбачається з матеріалів справи, докази дотримання умов, передбачених ч. 2 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію", відсутні.

Разом з тим, оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. При цьому, адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Суд, з урахуванням вказаного, з огляду, що в оскаржуваній постанові мається вказівка, про проведення відеофіксації, а також беручи до увагу позицію Верховного Суду в постанові від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16-а, - визнав можливим дослідити (шляхом відтворення) відеозапис, долучений відповідачем до відзиву на позовну заяву.

При відтворенні двох файлів, які містяться на DVD-R диску судом встановлено, що відеозапис не містить даних про позивача, про транспортний засіб, яким він керував, та не зафіксовано безпосереднього вчинення адміністративного правопорушення, яке інкримінується. Суд критично оцінює долучений стороною відповідача до матеріалів справи DVD-R диск.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Згідно ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд, з урахуванням вказаних норм процесуального права, зазначає, що оглянутий в судовому засіданні відеозапис засвідчує факт спілкування з позивачем двох поліцейських, один з яких, ймовірніше, відповідач по справі, після зупинки транспортного засобу, проте в силу положень ч. 1 ст. 76 КАС України не може бути достатнім доказом по справі, оскільки не підтверджує факт не виконання позивачем дії дорожнього знаку 3.25 "Обгін заборонено", як наслідок порушення п. 8.4в Правил дорожнього руху та наявність складу адміністративного правопорушення в діях позивача.

Крім того, суд акцентує увагу, що особливість справ, у яких поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу є те, що інспектор, який приймає рішення щодо накладення адміністративного стягнення є особою, яка безпосередньо виявила правопорушення, була його очевидцем. В даному випадку предметом спору є обставини, які не можуть бути достовірно встановлені інспектором шляхом візуального спостереження, а саме - швидкість руху автомобіля на час здійснення обгону. Так, дійсно, з відеозапису, на який посилається відповідач, вбачається, що водієм вантажного транспортного засобу на запитання поліцейського надано відповідь щодо швидкості руху - 50 км./год. При цьому, відеозаписом не усунуто невідповідність змісту оскаржуваної постанови вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП (висновки суду вищевикладено), оскільки чітко не зафіксовано, що обгін саме цього вантажного автомобілю здійснено позивачем з порушенням п. 8.4в ПДР. Найголовніше, на що суд звертає увагу, є те, що дані технічних приладів, які б підтверджували швидкість руху вантажного автомобіля на момент вчинення позивачем маневру обгону інспектором не надані.

Інших допустимих доказів, які б підтверджували правомірність винесеної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 77 КАС України, відповідно до яких обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Аналогічна позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Оскільки, відповідачем поліцейським роти № 3 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Гончар В.О. не підтверджено обставин, викладених в оскаржуваній постанові доказами, які було враховано як достатні для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а позивач не визнав факту скоєння ним правопорушення, - суд вважає, що постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, складена неналежним чином, без врахування всіх обставин справи та підлягає скасуванню.

По суті інших доводів позивача (дії в стані крайньої необхідності, що виключає адміністративну відповідальність), - суд реагує наступним. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (рішення «Проніна проти України»). Інші доводи ОСОБА_5 (крім зазначених) не дають підстави вказати на їх суттєвість в розгляді справи.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається висновок суду про розподіл судових витрат. Розгляд позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення проводиться з урахуванням положень статей 287, 288 КпАП, які передбачають звільнення від сплати платежу за судовий перегляд цих рішень. З урахуванням вказаного, судові витрати по справі, відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановлену Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, ч. 1 ст. 122, 258, 268, 276 КУпАП України, керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 244-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 515716, винесену 14.06.2019 року поліцейським роти № 3 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Гончар В.О. у відношенні ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 122 КУпАП

Судові витрати по справі, відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановлену Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду, відповідно до статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України та, відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України, - до Першого апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області.

Відомості про учасників справи згідно пункту 4 частини 5 статті 246 КАС України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: рядовий поліції зведеного батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ в Донецькій області Гончар В`ячеслава Олександровича, юридична адреса: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Магістральна, 20

Дата складання повного тексту судового рішення - 22.10.2019 року.

Суддя: