Справа № 400/2793/19
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 р. № 400/2793/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, вул. Фалеєвська, 14, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправним та скасування наказу від 04.09.2019 р. № 81 од/у,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу від 04.09.2019 р. № 81 од/у.

Ухвалою суду від 10.09.2019 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуваний наказ порушує право позивача на оплату праці та є протиправним з тих підстав, що лічильна помилка в наказі відсутня, тому такий наказ підлягає скасуванню.

Відповідач заперечує проти позову та зазначає у відзиві на позовну заяву, що відповідачем було помилково нараховано регіональний коефіцієнт окладу судді з 17.07.2019р. по 31.08.2019р. включно, у зв`язку з чим наказом від 04.09.2019 року відраховано позивачу раніше нарахований регіональний коефіцієнт до посадового окладу з 17.07.2019 року по 31.08.2019 року включно. Відповідач вказує, що дані обставини виникли в зв`язку зі збоєм бухгалтерської програми. Проте вважає, що Територіальне управління Державної судової адміністрації у Миколаївській області діяло в межах своїх повноважень та не порушувало прав позивача.

Позивач надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

На підставі ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд встановив таке.

ОСОБА_1 працює на посаді судді Ленінського районного суду м. Миколаєва та отримуває суддівську винагороду відповідно до ст.133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

04.09.2019 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Миколаївській області прийнято Наказ " 81 од/у "Про відрахувння із суддівської винагороди судді ОСОБА_1 " нарахований коефіцієнт до посадового окладу судді з 07.07.2019 року по 31.08.2019 року включно.

Дізнавшись про відповідні відрахування із суддівської винагороди, позивач вважає наказ відповідача таким, що прушує його право на оплату праці, тому звернувся до суду з позовом про його скасування.

З урахуванням вищезазначеного, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 та 2 статті 133 Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Частина 1 та пункт 1 частини 2 статті 127 Кодексу законів про працю України передбачає, що відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України.

Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу: 1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми.

У пункті 1 частини 1 статті 1215 Цивільного кодексу України, зазначено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, навіть у разі наявності помилок у нарахуванні заробітної плати, роботодавець має право здійснити відрахування із заробітної плати робітника лише у разі його згоди, коли він не оспорює підстав і розміру відрахування.

Виходячи з матеріалів справи, суд ззаначає, що відповідач не надав доказів надання згоди позивачем щодо відрахування помилково нарахованих коштів, а з того, що останній оскаржив по суті наказ відповідача з цього приводу витікає те, що позивач заперечує проти такого відрахування.

Крім того, виходячи з змісту оскаржуваного наказу, суд зазначає, що в даному наказі не вказано підстав щодо такого відрахування та суму самого відрахування. Помилкове застосування (нарахування) до посадового окладу судді регіонального коефіцієнту не є підставою для прийняття оскаржуваного наказу.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. В процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем не надано доказів, які могли бути підставою для відрахування з суддівської винагороди ОСОБА_1 нарахований регіональний коефіцієнт до посадового окладу з 17.07.2019р. по 31.08.2019 року включно, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області (вул. Фалеєвська, 14, м. Миколаїв, 54001, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасування Наказ Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області від 04.09.2019 р. № 81 од/у.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов