Справа № 200/7120/19-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 р. Справа№200/7120/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кочанової П.В., при секретарі судового засідання Дяченка А.В., розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Приватного підприємства НОВА КОНТОРА-4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецької області про визнання протиправним та скасування наказу,-

за участю представників сторін:

представник позивача - Степанов О.О., Чупріна В ОСОБА_1 П ОСОБА_1 довіреність

від відповідача - Вовченко С.П., довіреність

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство НОВА КОНТОРА-4 звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецької області, в якій просить суд: наказ від 10.05.2019 року № 832 Головного управління ДФС у Донецькій області визнати протиправним та скасувати.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив про те, що Наказом від 10.05.2019 року № 832, виконуючим обов`язки Головного управління ДФС у Донецькій області, було призначено фактичну перевірку Приватного підприємства «НОВА КОНТОРА - 4». Наказ передбачав перевірку «Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями», «Правил торгівлі тютюновими виробами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 року № 854, Закону України № 481 п. 82.5. п.82. ст.80 Податкового Кодексу України, інших законодавчих актів України. Позивач вважає, що наказ про проведення перевірки був виданий з порушенням діючого законодавства та підлягає скасуванню, оскільки підстави для проведення перевірки були відсутні. Окрім того, зазначив, що позивач здійснює господарську діяльність в місці, яке згідно розпоряджень Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року № 1275-р, відноситься до затвердженого переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, на підприємство поширюються вимоги ст. 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», якою у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово встановлено заборону на проведення планових та позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції.

На підставі вищевикладеного, просив суд наказ від 10.05.2019 № 832 ГУ ДФС у Донецькій області визнати протиправним та скасувати.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року у справі № 200/7120/19-а позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, позивач усунув недоліки позовної заяви у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 200/7120/19-а за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11 липня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року продовжено строк підготовчого засідання на тридцять днів, відкладено підготовче судове засідання по справі № 200/7120/19-а за позовом Приватного підприємства НОВА КОНТОРА-4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецької області про визнання протиправним та скасування наказу до 18 вересня 2019 року.

11 липня 2019 року через відділ документообігу та архівної роботи суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов Приватного підприємства НОВА КОНТОРА-4, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на норми Податкового кодексу України, якими встановлено право податковому органу проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Окрім того, зазначив, що п.1 Постанови КМУ № 957 від 30.10.2008 «Про встановлення розміру оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" із змінами, а саме у ПП «Нова Контора-4» зареєстровано РРО №, заводський № КР0008916 за адресою м. АДРЕСА_1 вул. Маміна - Сибіряка 47/17, згідно фіскального чеку №3 від 23.10.2018р., раздрукованого 16 годин 45 хвилин було реалізовано вино «Шампанске ігристе» 0,75л., міцністю 10-13% об.од. за ціною 86,25 грн. У відповідності до Постанови КМУ №957, розмір мінімальної роздрібної ціни на шампанське ігристе 0,75л міцністю 10-13% об.од. становить 89,00 грн. 10.05.2019 перевіркою встановлено, що в магазині реалізуються алкогольні напої за ціною нижчою від встановленої мінімально роздрібної на алкогольний напій, а саме вино ігристе «Шампанське Коктебель Брют Біле» 0,75л., міцністю 10.13% об.од. за ціною 77,50 грн., алкогольний напій настойка «Trafalgar Gin» об`ємом 1л. міцністю 45% об.од. за ціною 200 грн. У відповідності до Постанови КМУ №957 від 30.10.2008р. розмір мінімальної роздрібної ціни на алкогольний напій, а саме вино ігристе «Шампанське Коктебель Брют Біле» 0,75л. міцністю 10-13% об.од. становить 89,00 грн., алкогольний напій настойка Trafalgar Gin» об`ємом 1л. міцністю 45% об.од. 402,75 грн. Таким чином в магазині ПП «Нова Контора-4» здійснюється роздрібна торгівля алкогольними напоями за ціною нижчою від встановленої мінімально роздрібної на алкогольний напій чим порушено Постанову КМУ №957 від 30.10.2008 ч. 10. ст.18.

На підставі зазначеного, просив позивачу відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16 жовтня 2019 року.

У судовому засіданні 16 жовтня 2019 року оголошено перерву до 17 жовтня 2019 року.

У судове засідання, призначене на 17 жовтня 2019 року у режимі відеоконференції з`явилися повноважні представники сторін.

Разом з цим, 17 жовтня 2019 року через відділ документообігу та архівної роботи суду позивачем надано відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що доводи викладені відповідачем у відзиві не стосуються даної справи. Окрім того, зазначив, що у висновках касаційних судів України вказується, що лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних, може бути належною підставою для прийняття керівником податкового органу наказу про проведення перевірки.

Повноважний представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Повноважний представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідачем було винесено наказ від 10 травня 2019 року №832 про проведення фактичної перевірки ПП «Нова Контора-4», на підставі вимог ст.19-1, ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового Кодексу України, Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» зі змінами та доповненнями, за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Маміна-Сибіряка, буд.47 АДРЕСА_2 17 з 10.05.2019 року тривалістю не більше 10 діб за період діяльності з 10.05.2018 по 19.05.2019, з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, відповідно до Закону №481, п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 №854, Правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 №218, Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 №833, та інших законодавчих актів (а.с. 34).

На підставі підпунктів 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового Кодексу України та наказу від 10.05.2019 року № 832 були винесені направлення від 10.05.2019 року за №1158 та за №1159 на проведення з 10.05.2019 року фактичної перевірки ПП «НОВА КОНТОРА-4» () за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул. Маміна Сибіряка, буд.47/17, тривалістю 10 робочих днів/діб щодо перевірки дотримання платником податків порядку здійснення обігу підакцизних товарів. (а.с. 50, 52).

Службовими особами відповідача 10.05.2019 року, були пред`явлені продавцю магазина ПП «НОВА КОНТОРА-4» вул. Маміна Сибіряка, буд.47/17 службові посвідчення та направлення від 10.05.2019 року за №1158 та за №1159 на проведення перевірки та вручено копію наказу від 10.05.2019 року №832 про проведення фактичної перевірки, що підтверджується підписом продавця магазина на зазначених направленнях (а.с. 50, 52).

За результатом проведеної перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Донецькій області складено Акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами від 17.05.2019 № 0139/05/99/19/40/33760195, підписаний представниками органу, який здійснив перевірку та керівником ПП «НОВА КОНТОРА-4» ОСОБА_2 .

Позивач, не погодився з даним наказом та звернувся за його оскарженням у судовому порядку.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно пп. 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 80.2 статті 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Згідно п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Так, як зазначено відповідачем у направленнях від 10.05.2019 року за №1158 та за №1159 - фактична перевірка позивача була здійснена на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового Кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, фактичною підставою для призначення перевірки слугував лист громадського діяча, голови ради громадських організацій Маріуполя до начальника ГУ ДФС у Донецькій області від 16.04.2019 року, в якому окрім інших, він просив провести перевірку ПП «Нова контора-4» за адресою: вул. Маміна Сибіряка, буд.47/17.

Разом з цим, позивачем до позовної заяви додано листа голови ради громадських організацій Маріуполя від 23.04.2019 року за вих.Н/1/2019 до в.о. начальника ГУ ДФС у Донецькій області, в якому останній просив залишити без розгляду звернення що стосується перевірки суб`єктів підприємницької діяльності від 16.04.2019 року, зареєстрованої за №3/198, на що суд зазначає наступне.

Згідно п. 80.5 ст. 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно абз. 5 п. 81.1 ст. 81 ПК України непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При цьому, відповідно до вимог абз. 6 п. 81.1 ст. 81 ПК України відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Відповідно до п. 81.2 ст. 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

При цьому, суд зазначає, що позивачем до матеріалів позовної заяви не додано доказів направлення та отримання відповідачем (зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення) листа громадської організації від 23.04.2019 про залишення без розгляду звернення, що стосується перевірки суб`єктів підприємницької діяльності від 16.04.2019 року. Також, позивачем не надано відповідних доказів про направлення громадською організацією листа про залишення без розгляду зазначеного вище звернення.

Між цим, представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що ГУ ДФС в Донецькій області не було отримано вищезазначеного листа від 23.04.2019 року про залишення без розгляду звернення, що стосується перевірки суб`єктів підприємницької діяльності від 16.04.2019 року.

Як встановлено судом в ході розгляду справи по суті та не заперечувалося сторонами, позивач допустив посадових осіб відповідача до проведення фактичної перевірки на підставі наказу від 10.05.2019 року № 832.

Як вбачається з Акта про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами від 17.05.2019 № 0139/05/99/19/40/33760195, останній підписаний 17.05.2019 року директором підприємства ОСОБА_2 без зауважень.

Також, письмових заперечень на Акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами від 17.05.2019 № 0139/05/99/19/40/33760195 позивачем не було надіслано відповідачу у передбачені законодавством строки.

Разом з тим, платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, зокрема фактичної перевірки, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Таким чином, з огляду на наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платників податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 13 березня 2018 року справа № 804/1113/16 (адміністративне провадження № К/9901/19326/18).

Таким чином, наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 17.04.19 року по справі № 825/1439/17.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, оскільки допуск до проведення перевірки позивача відбувся, а ГУ ДФС у Донецькій області фактично реалізовано свою компетенцію на проведення такої перевірки та оформлення її результатів, то дії контролюючого органу щодо призначення та проведення перевірки не є таким, що порушують права позивача.

При цьому, позивач не позбавлений права оскаржити прийняте за результатами фактичної перевірки податкове повідомлення-рішення з підстав його невідповідності закону чи компетенції контролюючого органу.

Аргументи позивача щодо порушення відповідачем мораторію на проведення перевірок органами фіскальної служби суб`єктів господарювання, що знаходяться на території проведення АТО, передбачений ст. 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII, судом визнаються необґрунтованими, з огляду на наступне.

Статтею 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) передбачено, що органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику.

За змістом ст. 6 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 № 1728-VIII дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю) центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Поряд із цим суд звертає увагу, що термін дії обмежень на проведення перевірок платників податків Державною фіскальною службою України та її територіальними органами, встановлених п. 3 Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи», на 2017 рік не продовжено.

Водночас, згідно з п. 5, 6 розд. II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 03 листопада 2016 року № 1726-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо лібералізації системи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон № 1726) на період проведення антитерористичної операції забороняється проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України суб`єктів господарювання, що провадять діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.

Заборона на проведення планових та позапланових перевірок суб`єктів господарювання (в тому числі проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України) поширюється також на суб`єктів господарювання, які здійснили державну реєстрацію зміни місцезнаходження з території проведення антитерористичної операції на територію, підконтрольну Україні, і які втратили первинну документацію щодо здійснення ними господарської діяльності на території та в період проведення антитерористичної операції.

При цьому заходи державного нагляду (контролю) щодо діяльності суб`єктів господарювання, зазначених у п. 5, 6 розд. II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1726-VIII, можуть здійснюватись у разі їх ліквідації (реорганізації) або за письмовою заявою таких суб`єктів господарювання (п. 7. розд. II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1726-VIII).

Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються та актуалізуються Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України від 2 вересня 2014 року №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (абзац другий п. 7 розд. II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1726).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 7 листопада 2014 р. № 1085-р (із врахуванням змін та доповнень, в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) затверджено перелік таких населених пунктів Донецької області, серед яких м. Маріуполь не значиться.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Вирішуючи питання щодо судового збору, згідно вимог ст. 139 КАС України, у зв`язку з тим, що позивачу було відмовлено у задоволенні позову, сплачений судовий збір, не повертається.

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 118, 139, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства НОВА КОНТОРА-4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецької області про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Вступну та резолютивну частину рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні у режимі відеоконференції 17 жовтня 2019 року в присутності представників сторін.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 25 жовтня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подала, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.В. Кочанова