Справа № 161/12584/19
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/451/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Ярмолюк І.С.

за участі:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідачів - Кухарської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП капітана поліції Ліпчука Дмитра Олександровича, Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої вказав, що 20.07.2019 року поліцейським роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП Ліпчуком Д.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1348082 за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (далі - Постанова). Вважає, оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки відповідачем було порушено процедуру її винесення. Зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен був здійснюватися у будівлі УПП у Волинській області ДПП, однак оскаржувана постанова відносно нього складена на місці вчинення правопорушення. Крім того, відповідачем невірно було вказано адресу його проживання, що свідчить про неналежним чином встановлення його особи. Так, у п. 6 Постанови вказано, що він, в м. Луцьку по вул. Карпенка-Карого, керував транспортним засобом без увімкнення ближнього світла фар у темну пору доби, натомість у нього було увімкнене габаритне світло, а відтак для інших учасників дорожнього руху його автомобіль був помітний. Разом з тим, доїжджаючи до кільця на перехресті вул. Конякіна - вул. Карпенка Карого він виявив несправність ближнього світла фар, а тому прийняв рішення по перетину кільця з`їхати на узюіччя проїжджої частини для усунення несправностей, однак в цей час був зупиненим працівниками поліції. Вказує, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови було порушено порядок фіксації факту правопорушення та процедуру розгляду справи, а тому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1348082 від 20.07.2019 року, винесену інспектором роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП капітаном поліції Ліпчуком Д.О.

02.10.2019 року представником відповідачів було подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого завлені позовні вимоги стороною відповідачів не визнаються у повному обсязі виходячи з наступного. 20.07.2019 року о 22:50 год. екіпажем патрульної поліції у складі відповідача під час здійснення патрулювання було виявлено автомобіль CITROEN C4, н.з. НОМЕР_1 ), водій якого рухався без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив п. 19.1 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим даний транспортний засіб було зупинено. Надалі, після встановлення особи водія - ОСОБА_1 , інспектором Ліпчуком Д.О. було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, в ході якого позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також надано можливість надати відповідні пояснення по факту правопорушення. За наслідками розгляду справи, відносно ОСОБА_1 було винесено оскаржувану постанову, яку було оголошено і вручено останньому негайно після закінчення розгляду справи, а також роз`яснено положення ст. ст. 307, 308 КУпАП та порядок і строки її оскарження. Крім того, доводи позивача про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен був здійснюватися у будівлі УПП у Волинській області ДПП не заслуговують на увагу, оскільки приписи, на які посилається ОСОБА_1 у своїй позовній заяві, повинні застосовуватися із урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Разом з тим, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення беззаперечно підтверджується відеозаписом з відео реєстратора патрульного автомобіля, на якому, зокрема, ОСОБА_1 підтвердив, що його автомобіль не має будь-яких несправностей. Враховуючи викладене, просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 18-20).

В судовому засіданні позивач надав пояснення аналогічні викладеним у його позовній заяві, просив заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі. Додатково зазначив, що 20.07.2019 року о 22:00 год. він рухався на своєму транспортному засобі CITROEN C4, н.з. НОМЕР_1 ) по вул. Конякіна в напрямку пр-т Перемоги в м. Луцьку та заїжджаючи на перехрестя вул. Конякіна - вул. Карпенка Карого, виявив автомобіль патрульної поліції, який в свою чергу, за допомогою звукового та світлового сигналу подали йому вимогу про зупинку. При цьому, він мав намір самостійно здійснити зупинку з метою усунення несправностей ближнього світла фар, які виникли під час його руху. Ствердив, що перед виїздом, його автомобіль був повністю технічно справним.

Представник відповідачів в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову у повному обсязі із підстав, які викладені у її відзиві на позовну заяву. Також пояснила, що позивач під час розгляду справи не посилався на обставину несправності у його автомобілі ближнього світла фар та як було встановлено інспектором Ліпчуком Д.О., фари, належного позивачу транспортного засобу, були повністю справними. Наголосила, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був проведений з повним дотриманням норм чинного законодавства.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові та електронні докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 20.07.2019 року поліцейським роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП капітаном поліції Ліпчуком Д.О. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1348082 за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 20.07.2019 року о 22 год. 58 хв. позивач ОСОБА_1 , в м. Луцьку по вул. Карпенка Карого, 6, керуючи транспортним засобом CITROEN C4, н.з. НОМЕР_1 ), всупереч вимогам п. 19.1 «а» ПДР України, рухався без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 5).

Пунктом 19.1 «а» ПДР України передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, на всіх механічних транспортних засобах повинні бути ввімкнені фари ближнього (дальнього) світла.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, суд не приймає до уваги доводи позивача про необхідність проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП за місцезнаходженням відповідного органу Національної поліції України виходячи з наступного.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення порушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП без складання відповідного протоколу.

Дані норми кореспондуються із положеннями пунктів 2, 3 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, відповідно до якої постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Із вищезазначеного слідує, що дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці вчинення правопорушення є такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Вищевказані норми адміністративного судочинства визначають обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не визнавав, про що свідчить факт подачі до суду даного адміністративного позову.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію» (далі - Закон) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з ст. 31 Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як вбачається з наданого представником відповідачів відеозапису з відео реєстратора з автомобіля патрульної поліції, - під час руху поліцейських на службовому транспортному засобі в м. Луцьку по вул. Карпенка-Карого в напряму вул. Конякіна, було виявлено автомобіль CITROEN C4, водій якого рухався з перехрестя вказаних вулиць в напрямку пр-ту Перемоги. На відеозаписі чітко зафіксовану ту обставину, що водій даного транспортного засобу рухався у темну пору доби із ввімкненим світлом габаритних вогнів фар. Надалі, зупинивши водія автомобіля CITROEN C4, було встановлено його особу - ОСОБА_1 . Під час розмови з патрульними поліцейськими, останні пояснили позивачу причину його зупинки, а саме: рух транспортного засобу в темну пору доби без увімкненого світла ближніх фар. Як було з`ясувано інспектором Ліпчуком Д. О . згодом, ближнє світло фар транспортного засобу CITROEN C4, н.з. НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_1 , було цілком справне.

Вищевказаний відеозапис також цілком спростовує доводи позивача, що проїхавши кільце на перехресті вул. Конякіна - вул. Карпенка-Карого, він мав намір здійснити зупинку свого транспортного засобу для усунення несправностей ближнього світла фар. Так, внаслідок виявлення працівниками поліції факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, патрульні поліцейські почали слідувати за автомобілем позивача. В свою чергу, останній продовжував рухатися своїм автомобілем у крайній лівій смузі руху на ділянці дороги, яка має дві смуги для руху в одному напрямку. Зазначена обставина в повній мірі не узгоджується з доводами ОСОБА_1 про його намір здійснити зупинку.

Крім того, із відеозапису з нагрудного відео реєстратора інспектора роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП капітана поліції Ліпчука Д.О. вбачається, що позивач протягом усього часу розгляду справи, не вказував патрульному на виникнення у його автомобілі несправності ближнього світла фар, при цьому, свій рух на габаритних вогнів передніх фар, останній пояснював «автоматичним перемиканням» із ближнього світла фар на габаритне. При цьому, інспектором поліції було встановлено, що ближнє світло фар транспортного засобу CITROEN C4, н.з. НОМЕР_1 ), було справним, а рух ОСОБА_1 на габаритних вогнях був спричинений відсутністю в останнього відповідних знань щодо правильності ввімкнення такого.

Таким чином, на переконання суду, у діях ОСОБА_1 беззаперечно наявні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, доводи позивача про порушення інспектором поліції процедури розгляду справи, а також покладених на останнього обов`язків щодо роз`яснення його прав та інтересів, суд не приймає до уваги виходячи з наступного.

Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року по справі №826/11623/16 (провадження №К/9901/50453/18) та в постанові Верховного Суду від 14 серпня 2018 року по справі справа №826/15341/15 (провадження №К/9901/19896/18).

Із дослідженого відеозапису із нагрудного відео реєстратора інспектора роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП капітана поліції Ліпчука Д.О. вбачається, що працівником поліції було зазначено нормативно-правові акти, які визначають права та обов`язки ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, при цьому позивач не просив інспектора поліції обширно роз`яснювати їх зміст. Процедура розгляду справи в усіх інших аспектах була цілком дотриманою.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, з`ясувавши фактичні обставини справи, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП капітана поліції Ліпчука Д.О., УПП у Волинській області ДПП, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 247, 251, 252, 268, 279 КУпАП, на підставі ст. ст. 72-77, 251, 254, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП капітана поліції Ліпчука Дмитра Олександровича, Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 28 жовтня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська