Справа № 520/1044/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Спірідонов М.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 р. Справа № 520/1044/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2019, повний текст складено 09.04.19 по справі № 520/1044/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просила скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області від 29.12.2018 року № , № , № .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 року позовні вимоги задоволено.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області від 29.12.2018 р. № , № , № .

Не погодившись із рішення суду першої, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій заявник просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги заявником зазначено, що є безпідставними посилання позивача на п.п. 165.1.59 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України, відповідно до якого не включаються до складу доходу сума прощена (анульована) кредитором, в порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити), оскільки зазначена норма застосовується, якщо відповідні взаємовідносини платника податків з банківською установою щодо прощення, реструктуризації, анулювання боргу проходить відповідно до Закону щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті. У той час, як законопроект № 1558-1 від 23.12.2014 року «Про реструктуризацію зобов`язань за кредитами в іноземній валюті» не був прийнятий, з огляду а що оскаржувані рішення податкового органу є такими, що прийняті у відповідності із вимогами податкового законодавства.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, фахівцями податкового органу проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податку - фізичної особи ОСОБА_1 з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року.

За результатами проведеної перевірки складений акт від 14.12.2018 року № 5213/20-40-13-05-08/249619105, яким зафіксовано порушення позивачем п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п.п. 176.1 «в» п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Податкового Кодексу України, що виявилось у неподанні податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік; п.п. 164.1, п.п 164.2.17 «д» п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1. п. 168.1 ст. 168, п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України, внаслідок чого знижено податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2017 рік у сумі 840299,48 грн.; п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового Кодексу України, що виявилось у заниженні військового збору за 2017 рік у сумі 70024,96 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки Головним управлінням ДФС у Харківській області 29.12.2018 року винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

- № , яким застосовано штрафні санкції за платежем податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 170 грн.;

- № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в загальній сумі 1050374,35 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 840299,48 грн. та за штрафними санкціями в сумі 210074,87 грн.;

- № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в загальній сумі 87531,2 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 70024,96 грн. та за штрафними санкціями в сумі 17506,24 грн.

Не погодившись із винесеним податковими рішеннями позивач звернулась до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу не повинна бути включена курсова різниця між сумою основного (прощеного) боргу в іноземній валюті за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання з іноземної валюти у гривню та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014 року. За висновками суду першої інстанції курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощенного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та громадянкою України ОСОБА_1 (зміна прізвища на ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про шлюб від 30.09.2011 року, серії НОМЕР_1 ) укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 від 06.09.2007 року, за умовами якого банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті у доларах США в сумі 200000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 1010000 грн. за курсом НБУ на день укладання Договору, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному Договорі.

Відповідно до п. 1.2.2 укладеного Договору позичальник зобов`язаний повернути кредит в повному обсязі в термін та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку не пізніше 06.09.2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або згідно умов відповідної угоди Сторін.

Згідно з п. 1.4 укладеного Договору цільове призначення кредиту - кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме споживчі потреби.

За змістом вказаного договору № 0 від 06.09.2007 року з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника Банком приймається застава нерухомості, а саме житловий будинок загальною площею 191,3 кв.м., житловою площею 108,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що є власністю ОСОБА_1

Також, 06.09.2007 між ОСОБА_4 - продавцем, та ОСОБА_1 - покупцем, укладений договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_1 придбала у власність житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 191,5 кв.м., житловою площею 108,2 кв.м.

У свою чергу, 06.09.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки (нерухомого майна), який забезпечує виконання зобов`язань боржника - ОСОБА_1 (іпотекодавця) перед кредитором - АКІБ «УкрСиббанк» (іпотекодержателем) за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 06.09.2007 року.

Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно - житлове приміщення, вартість предмету іпотеки складає 1139100 грн. Іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором № 0 від 06.09.2007 року та за кредитним договором № 0 від 06.09.2007 року, але не обмежуючись наступними зобов`язаннями:

- п. 1.2.1 Договору - зобов`язання по поверненню в повному обсязі отриманих, в порядку та на умовах відповідно до кредитного договору № 0 від 06.09.2007 року, кредиту в сумі 200000 доларів США, що на день укладання Кредитного договору складало 1010000 грн.

- п. 1.2.2 договору - зобов`язання по поверненню отриманого кредиту за кредитним договором в термін до 06.09.2028 року, якщо інший термін повернення кредиту не встановлено згідно до умов Кредитного договору.

Предметом іпотеки є нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 191,3 кв.м., житловою площею 108,2 кв.м.

У даному випадку висновки податкового органу щодо порушення позивачем податкового законодавства фактично зводяться до невиконання позивачем обов`язку щодо відображення в декларації про майновий стан і доходи та щодо задекларування як додаткового блага у вигляді прощення богу від ПАТ «Укрсиббанк» у розмірі 4668330,42 грн., внаслідок чого занижено податкові зобов`язання з податку на доходи з окремих видів доходів, відмінних від здійснення господарської (незалежної професійної) діяльності за 2017 рік.

Так, АКІБ «УкрСиббанк» прийнято рішення від 16.08.2017 року № 31-1-64/142 про анулювання кредитної заборгованості позивача за кредитним договором № 0 від 06.09.2007 року, а саме суми основного боргу (кредиту) 182368,91 доларів США, що складає 4668330,42 грн., по курсу НБУ станом на 16.08.2017 року, про що ОСОБА_1 направлено відповідне повідомлення.

Відповідно до п.п. 163.1.1, 163.1.2 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Згідно з п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України, загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

За визначенням п.п. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, дохід з джерелом їх походження з України - це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до п.п. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Підпунктом «д» п.п. 164.2.17 п. 16.2 ст. 162 Податкового кодексу України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Отже, боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту) та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Колегія суддів зазначає, що у ході судового розгляду справи встановлено обставини анулювання (прощення) кредитором суми заборгованості за кредитом у розмірі 182368,91 доларів США, а тому вказана сума у відповідності до п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України є додатковим благом платника податку (позивача) та підлягає включенню до його загального місячного (річного) оподатковуваного доходу за 2017 рік.

При цьому, колегією суддів не приймаються до уваги доводи позивача стосовно поширення на неї положень п.п. 165.1.59 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України, відповідно до якого до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу не включається сума, прощена (анульована) кредитором у порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити), з огляду на наступне.

Слід вказати, що під єдиним житлом у такому випадку необхідно розуміти житлове приміщення, яке є предметом іпотеки за договором іпотеки, укладеним з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання іпотечного кредиту в іноземній валюті.

При цьому, обов`язковою умовою має бути відсутність у позичальника у власності іншого житла.

Однак, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованої 08.08.2019 року, у власності ОСОБА_1 перебували наступні об`єкти нерухомого майна:

- квартира, адреса: АДРЕСА_2 (підстава набуття права власності - договір купівлі-продажу № 8575 від 02.10.2006 року);

- квартира, адреса: АДРЕСА_3 (підстава набуття права власності - договір дарування № 3-241 від 17.02.2005 року).

При цьому, колегією суддів не приймаються до уваги посилання представника позивача на рішення Харківської міської ради № 137 від 22.02.2007 року про переведення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , у нежиле приміщення, оскільки зазначеним рішенням позивачу надано лише дозвіл на розроблення та погодження робочого проекту на реконструкцію приміщення у встановленому порядку.

Отже, у ході судового розгляду встановлено, та не спростовано позивачем, наявність у останньої на момент укладення договору щодо іпотечного кредиту на придбання житла - житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у власності інших житлових приміщень, що виключає можливість застосування у такому випадку положень п.п. 165.1.59 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що ОСОБА_1 в порушення пп. 168.1.3 п. 168.1 ст. 168 та пп. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи платника податків - фізичної особи за 2017 рік, у якій має бути відображена сума доходу, отриманого як прощене кредитне зобов`язання, що підлягає оподаткуванню.

Крім того, отримання фізичною особою доходу, зокрема у вигляді вказаного додаткового блага обумовлює виникнення обов`язку зі сплати військового збору з такої суми.

Відповідно до п. 161 підр. 10 Розд. XX Перехідних положень Податкового кодексу України визначено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 цього Кодексу (п.п. 1.1 п. 161 підр. 10 Кодексу), тобто фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Таким чином, враховуючи, що сума прощеного кредитного зобов`язання є доходом, який підлягає оподаткуванню, тому з суми такого доходу позивач зобов`язаний сплатити військовий збір.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Харківській області із дотримання вимог податкового законодавства за наслідками встановлення допущених позивачем порушень правил стосовно оподаткування доходів фізичних осіб.

Отже, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, відповідач діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень, передбачених чинним законодавством, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на що колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог позовної заяви.

Відповідно до ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повність або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 по справі № 520/1044/19 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов