Справа № 460/2150/19
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2019 року м. Рівне №460/2150/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просив суд:

1. Визнати протиправним дії Головного управління ПФУ в Рівненській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до вимог ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796- XII.

2. Зобов`язати Головне управління ПФ України в Рівненській області призначити з 15 травня 2019 року пенсію із зменшеним пенсійним віком відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-Х11, як потерпілому від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії. Вважає протиправною бездіяльність відповідача в частині не призначення з 15.05.2019 пенсії за віком, із зниженням пенсійного віку, згідно із ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Наголосив, що ним подано всі необхідні документи для призначення вказаної пенсії. Зазначає, що така відмова є протиправною та незаконною, що і стало підставою для звернення до суду. З огляду на наведене, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі

Ухвалою суду від 20.09.2019 прийнято дану позову заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №460/2150/19 та ухвалено про розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов. В обґрунтування якого відповідач зазначив, що як вбачається, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 3), що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 01 грудня 1992 року. У довідках Галузевого державного архіву MO України від 13.11.2000 № 5/1/ 14470 та №179/1/7505 від 01.07.2015 встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварі ЧАЕС в період з 18.01.1987 по 22.06.1987, однак дні виїзду в зони на об`єкти не відображені. Інших первинних документів, які б підтверджували участь позивача у роботах ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС для визначення права позивача на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - ним до управління надавалось. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи чинні на момент вчинення окремої процесуальної норми законодавства можна зробити висновок, що користуючись посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивач не має права на пільгове пенсійне забезпечення, зі зниженням пенсійного віку на 5 років, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постраждав внаслідок аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією посвідчення Серії НОМЕР_1 , виданого 01.12.1992 (категорія 3) (а.с.27).

Згідно записів трудової книжки позивач в період з 23.01.1986 по 17.02.1988 працював у Здолбунівському райсількомунгоспі, з 11.04.1988 по 12.07.1994 працював на Здолбунівському цементно-шиферному комбінаті(а.с.13).

Згідно довідки Здолбунівського райвійськомату ОСОБА_1 був призваний на 154 денні навчальні збори і проходив їх з 18.01.1987 по 30.06.1987, що також підтверджується записом у військовому білеті НОМЕР_2 (а.с.24).

Поміж тим, військовому білеті НОМЕР_2 у розділі "Особливі відмітки" містяться відомості про те, що в період з 18.01.1987 по 22.06.1987 виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії в 30км зоні сектор №2 Чорнобильської АЕС(а.с.21).

У довідці військової частини №43187 від 22.06.1987 № 1017 зазначено запис щодо участі позивача з 18.01.1987 по 22.06.1987 в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС(а.с.25).

У довідках Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 13.11.2000 № 5/1/ 14470 та №179/1/7505 від 01.07.2015 встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварі ЧАЕС в період з 18.01.1987 (наказ №18) по 22.06.1987 (наказ №171). Отримав дозу опромінення 4,238 ренген. Дні виїзду в зони (на об`єкти, населені пункти) - не відображені.

Відповідно до довідки про розрахунок стажу, страховий стаж позивача становить 22 роки 10 місяців 18днів.

Враховуючи наведене, 15.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком (ліквідатор ЧАЕС(а.с.11).

Рішенням від 08.08.2019 №243/02.10 Здолбунівським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії по віку, відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи оскільки відсутній факт роботи в зоні відчуження.

У рішенні зазначено, що для призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та для визначення страхового стажу було надано наступні документи: паспорт та реєстраційний номер облікової картки платника податків, трудову книжку № НОМЕР_3 , військовий квиток НОМЕР_2 , диплом про навчання № НОМЕР_4 від 06.07.1981, архівну довідку Міністерства Оборони України від 07.02.2019 №62/02, довідку про отримання допомоги по безробіттю та посвідчення ліквідатора 3 категорії №035090 від 18.04.2019.

Відповідно до наданих документів станом на 15.05.2019 страховий стаж становить 22 роки 10 місяців 20 днів, а факт роботи в зоні відчуження відсутній.

Відповіддю від 22.08.2019 №283/02.10 Здолбунівським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) також повідомлено позивача, що для призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та для визначення страхового стажу було надано наступні документи: паспорт та реєстраційний номер облікової картки платника податків, трудову книжку № НОМЕР_3 , військовий квиток НОМЕР_2 , диплом про навчання № НОМЕР_4 від 06.07.1981, архівну довідку Міністерства Оборони України від 07.02.2019 №62/02, довідку про отримання допомоги по безробіттю та посвідчення ліквідатора 3 категорії №035090 від 18.04.2019. Відповідно до наданих документів станом на 15.05.2019 страховий стаж становить 22 роки 10 місяців 20 днів, а факт роботи в зоні відчуження відсутній(а.с.28).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, в частині не призначення пенсії за віком, із зниженням пенсійного віку, згідно із ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та вважаючи протиправним рішення відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003, який набрав чинності 01.01.2004 (далі - Закон України №1058-ІV від 09.03.2003) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 13 Перехідних положень Закону України №1058-ІV від 09.03.2003 передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Тобто, вказаними нормами надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України №1058-ІV від 09.03.2003 або спеціальним Законом України №796-XII від 28.02.1991.

Приписами частини 1 статті 26 Закону України №1058-ІV від 09.03.2003 визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон України №796-XII від 28.02.1991 ).

Згідно із ст.55 Закону України №796-XII від 28.02.1991, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" , за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 Закону України №796-XII від 28.02.1991 учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, пенсійний вік зменшується на 5 років.

Так, доказами в матеріалах справи стверджено, що позивач 03.04.1959 року народження, 15.05.2019 звернувся до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії, тобто досягнувши на дату звернення 60 років.

Наявний страховий стаж позивача становить 22 роки 10 місяців 18днів, що не заперечується відповідачем та підтверджується поясненнями наданими у відзиві на позов.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що факт роботи позивача у зоні відчуження не підтверджений. У довідках Галузевого державного архіву MO України від 13.11.2000 № 5/1/ 14470 та №179/1/7505 від 01.07.2015 встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварі ЧАЕС в період з 18.01.1987 по 22.06.1987, однак дні виїзду в зони на об`єкти не відображені. Інших первинних документів, які б підтверджували участь позивача у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС для визначення права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ним до управління не надавалося.

Однак, з наведеними твердженнями відповідача суд не погоджується, з наступних підстав.

Абзацом 7 підпункту 5 пункту 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме - зниження пенсійного віку, додаються :

документ, що посвідчує особу

документи про стаж роботи

посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС

довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

З долучених до матеріалів справи документів, а саме довідки Здолбунівського райвійськомату судом встановлено, що ОСОБА_1 був призваний на 154 денні навчальні збори і проходив їх з 18.01.1987 по 30.06.1987, що також підтверджується записом у військовому білеті НОМЕР_2 (а.с.24).

Поміж тим, у військовому білеті НОМЕР_2 у розділі "Особливі відмітки" містяться відомості про те, що в період з 18.01.1987 по 22.06.1987 виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії в 30 км зоні сектор №2 Чорнобильської АЕС (а.с.21).

У довідці військової частини № 43187 від 22.06.1987 № 1017 зазначено запис щодо участі позивача з 18.01.1987 по 22.06.1987 в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС(а.с.25).

У довідках Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 13.11.2000 № 5/1/ 14470 та №179/1/7505 від 01.07.2015 встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварі ЧАЕС в період з 18.01.1987 (наказ №18) по 22.06.1987 (наказ №171). Отримав дозу опромінення 4,238 ренген. Дні виїзду в зони (на об`єкти, населені пункти) - не відображені.

Таким чином, суд не погоджується із доводами відповідача щодо не підтвердження факту роботи позивача у зоні відчуження. Більше того, повне відхилення відповідачем наданих позивачем документів про задіяність позивача до ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 30км зоні в період з 18.01.1987 по 22.06.1987 є безпідставним та таким, що порушує права позивача. Оскільки, конкретних доказів їх недопустимості та неналежності - відповідачем надано суду не було.

Також, аналізуючи підстави відмови в прийнятті довідок, викладених відповідачем у відзиві, суд зазначає, що посилання відповідача на не зазначення у довідках днів виїзду ОСОБА_1 в зони відчуження, є такими, що позивач не може їх самостійно усунути, виправити, вплинути на їх зміст чи в інший спосіб довести та відобразити їх, крім надання зазначених довідок, в тому числі Галузевого архіву Міністерства оборони України.

Тому, у відповідності до вищезазначених законів суд вважає, що відповідач зобов`язаний врахувати саме інформацію, викладену в наданих позивачем довідках, а в разі непогодження з нею чи сумнівів у її достовірності довести це в порядку, визначеному законодавством України за наявності відповідних повноважень. Однак, зазначеного відповідачем здійснено не було.

Більше того, суд звертає увагу, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, суду варто наголосити, що не відображення днів виїзду в зони (на об`єкти, населені пункти) - не спростовує самого факту періоду роботи позивача у населених пунктах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 18.01.1987 по 22.06.1987, що є необхідним для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

У своєму позові позивач стверджує, що він постійно проживав у зоні радіоактивного забруднення, що підтверджується довідками виконкому Миляницької сільської ради Дубровицького району № 723-02/17-06 від 02.10.2018 та № 1056 від 08.08.2018 про період проживання на території, що віднесена до 2 категорії безумовного (обов`язкового) радіоактивного забруднення з 02.12.1987 по 22.03.2003.

Однак, вказані твердження позивача судом відхиляються враховуючи, що для дослідження судом та для відповідача вони не надавалися, про що останнім також зазначено у відзиві.

Отже, позивач маючи станом на дату подання заяви (15.05.2019) про призначення пенсії за віком, необхідний страховий стаж та період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має право на призначення пенсії за віком, відповідно до вимог ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796- XII.

А тому суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, відповідно до вимог ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796- XII та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку, відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 15.05.2019.

Як встановлено матеріалами справи управлінням прийнято рішенням від 08.08.2019 №243/02.10, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії по віку, відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

З метою повного захисту порушеного права позивачу та враховуючи те, що судом зобов`язано відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку, відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 15.05.2019, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішенням від 08.08.2019 №243/02.10, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії по віку, відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то поданий позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведене, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати на суму 768,40грн., сплачені згідно із квитанції № 31 від 17.09.2019 (а.с.37).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області ( вул. Короленка, 7, м. Рівне,33028, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішенням від 08.08.2019 №243/02.10, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії по віку, відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії по віку, відповідно до вимог ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію по віку, відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991, з 15.05.2019.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області ( вул. Короленка, 7, м. Рівне,33028, ) судові витрати на суму 768,40грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 28 жовтня 2019 року.

Суддя Зозуля Д.П.