Справа № 629/4014/19
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

28 жовтня 2019 р. Справа № 629/4014/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Волошин Д.А., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Лозівської міської ради Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- поновити реєстрацію договору оренди з кадастровим номером :15:038:0012 на ім`я ОСОБА_1 ;

- скасувати державну реєстрацію нового користувача земельної ділянки з кадастровим номером :15:038:0012;

- зобов`язати Лозівську міську раду винести рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :15:038:0012 за адресою АДРЕСА_1 назва - іншої комерційної діяльності на нову назву - для будівництва та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства) з метою внесення інформації до реєстру Державного земельного кадастру.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 15.07.2009 року уклала договір оренди земельної ділянки, орендодавцем якої є Лозівська міська рада Харківської області та яка розташована за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер :15:038:0012, який зареєстрований за №00014 від 16.06.2011 року, строком на три роки. Протягом 2017-2019 років позивач намагалась отримати рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки, однак, в серпні 2019 р. позивач дізналась, що за кадастровим номером :15:038:0012 зареєстрований новий користувач земельної ділянки, на якій розташована автостоянка і згідно додаткової угоди до договору оренди від 15.07.2009 р. узгоджені всі істотні умови договору і підписані сторонами, про що її не повідомлено. Станом на 08.05.2019 р. ОСОБА_1 значилась як орендар вказаної землі. Позивач дізналась, що за поданням власника земельної ділянки - Лозівської міської ради, було скасовано реєстрацію договору оренди землі від 15.07.2009 року за ознаками закінчення договору оренди та не продовження його на новий строк. Таким чином, орендодавець в односторонньому порядку розірвав договір оренди без позову до суду. Не погоджуючись з вищевикладеними діями орендодавця, позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.09.2019 р. по справі №629/4014/19 справу за позовом ОСОБА_1 до Лозівської міської ради Харківської області про зобов`язання вчинити певні дій передано на розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 24.10.2019 справу № 629/4014/19 передано у провадження судді Волошина Д.А.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Як вбачається з позовної заяви, 15.07.2009 року між Лозівською міською радою Харківської області (Орендодавцем) та гр. ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення ХХХVІІ сесії V скликання Лозівської міської ради №766 від 08.08.2008 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель запису (землі для здійснення несільськогосподарської підприємницької діяльності), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для обладнання автостоянки на 40 машиномісць, (кадастровий номер :15:038:0012), згідно з планом земельної ділянки.

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що вказаний договір зареєстровано у Міськрайонному управлінні Держкомзему м. Лозова і Лозівському районі Харківської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16 червня 2011 р. №000014.

Згідно додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 15.07.2009 року, сторони погодили поновити термін дії договору оренди земельної ділянки від 15.07.2009 року строком на п`ять років.

Позивач неодноразово зверталась до відповідача з заявами про зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :15:038:0012 за адресою АДРЕСА_1 та надання її в оренду, проте Лозівська міська рада Харківської області листами повідомляла позивач, що згідно з витягом ДЗК термін дії договору оренди сплив у 2014 році, право власності на нерухоме майно ОСОБА_1 не оформлене, та заявником жодних документів, які б підтверджували відношення ОСОБА_1 до земельної ділянки не надано, у зв`язку з чим відсутні підстави у прийнятті міською радою рішення про зміну категорії земель та зміну цільового призначення земельної ділянки.

Рішенням LXIII сесії VII скликання Лозівської міської ради Харківської області №1411 від 22.02.2019 р. «Про передачу у постійне користування земельних ділянок» передано комунальному підприємству «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області у постійне користування земельну ділянку загальною площею 0,1465 га (кадастровий номер :15:038:0012) по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури.

Не погоджуючись з такими діями Лозівської міської ради, ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила поновити її порушені права шляхом поновлення реєстрації договору оренди, скасування державної реєстрації нового користувача земельної ділянки та зобов`язання Лозівську міську раду винести рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки.

Суд зазначає, відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України встановлено, що у цьому Кодексі термін публічно - правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України під суб`єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Так, згідно з пунктом 1 частиною 1 статтею 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Аналіз наведених норм процесуального закону є підставою для висновку, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом із тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Судом встановлено, що звертаючись із цим позовом, ОСОБА_1 фактично має намір усунути порушення свого права на оренду земельної ділянки, яке, на її думку, порушується рішенням Лозівської міської ради Харківської області від 22.02.2019 р. №1411, тобто в даному випадку існує спір про право, який стосується відносин щодо права позивача користування спірною земельною ділянкою та належного чи неналежного виконання умов договору.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, станом на 08.05.2019 р. стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :15:038:0012 за ОСОБА_1 зареєстрований вид речового права - право оренди землі.

Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, сформованої станом на 01.08.2019 р., стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :15:038:0012 за Комунальним підприємством «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою.

Суд зазначає, що при прийнятті рішення «Про передачу у постійне користування земельних ділянок» органу місцевого самоврядування, Лозівська міська рада реалізує право розпорядження комунальним майном від імені територіальної громади і має при цьому рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном, тобто є рівноправним суб`єктом господарських відносин.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За правилами частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає в наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових чи особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень та зобов`язання вчинити певні дії є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Враховуючи наведені вище нормативні положення, не є публічно-правовим спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права - фізичною особою чи юридичною особою, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

З установлених судом фактичних обставин справи вбачається, що в цьому випадку виник спір, що стосується поновлення реєстрації договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :15:038:0012, яка була орендована позивачем, а станом на час звернення позивача до суду з даним позовом, зазначена земельна ділянка знаходиться у постійному користуванні іншої юридичної особи, тобто, наявний спір про право.

За таких обставин, цей спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, на нього не поширюється юрисдикція адміністративного суду.

Вказана позиція узгоджується з постановами Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 р. по справі №816/389/15-а та від 07.11.2018 року по справі №601/947/17.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, оскільки даний спір належить розглядати за правилами цивільного судочинства, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Лозівської міської ради Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії.

Керуючись ст. ст. 5, 17, 170, 243, 248, 256, 293, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Лозівської міської ради Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Д.А. Волошин