Справа № 640/11960/19
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 жовтня 2019 року № 640/11960/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Основи безпеки»

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від

12 березня 2019 року № в частині 338 956,19 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Основи безпеки» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Основи безпеки») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі по тексту - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12 березня 2019 року № в частині 338 956,19 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправними та таким, що підлягає скасуванню, оскільки несвоєчасна реєстрація податкових накладних відбулася з незалежних від позивача причин.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Вказану ухвалу відповідач отримав 09 липня 2019 року, що підтверджується матеріалами справи, проте відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк суду не подав.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

13 лютого 2019 року відповідачем проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Основи безпеки» за 2017-2018 рік, результати якої оформлені актом №1404/26-15-12-07-20/39147891. Перевіркою встановлено порушення позивачем граничних строків реєстрації наступних податкових накладних:

від 18 жовтня 2017 року №17 (сума ПДВ за ПН/РК 78 200) з затримкою 1 календарний день (дата реєстрації - 16 листопада 2017 року);

від 05 грудня 2018 року №22 (сума ПДВ за ПН/РК 5 913,55) з затримкою 11 календарних днів (дата реєстрації - 11 січня 2019 року);

від 28 грудня 2018 року №64 (сума ПДВ за ПН/РК 3 311 361,93) з затримкою 1 календарний день (дата реєстрації - 16 січня 2019 року), відповідальність передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

Позивачем подано до Головного управління Державної фіскальної службу у м. Києві заперечення на вказаний акт перевірки

На підставі акта перевірки від 13 лютого 2019 року №1404/26-15-12-07-20/39147891 відповідачем 12 березня 2019 року винесено податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних, визначених пунктом 201.10 статті 201 та згідно з пупком 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 1942170,22 грн застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 339 547,55 грн.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 17 травня 2019 року №22873/6/99-99-11-06-01-25 скаргу ТОВ «Основи безпеки» на податкове повідомлення рішення від 12 березня 2019 року № залишено без задоволення, а вказане рішення без змін.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню в частині 338 956,19 грн, щодо порушення ТОВ «Основи безпеки» граничних строків реєстрації податкових накладних від 18 жовтня 2017 року №17 та від 28 грудня 2018 року №64, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно норм пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже належним та допустимим доказом реєстрації податкової накладної є квитанція в якій фіксується дата та час надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).

Відповідно до пунктів 11-15 Порядку №1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки податкової накладної.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Отже, як Податковим кодексом України, так і Порядком №1246 передбачено, що у разі отримання контролюючим органом податкової накладної від платника податку, за результатами проведення перевірки яких, платнику податку надсилається квитанція про прийняття, неприйняття або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування протягом операційного дня.

Відповідно до підпункту 14.1.133 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України операційний (банківський) день - частина робочого дня, протягом якої приймаються документи на переказ та на їх відкликання і, за наявності технічної можливості, здійснюється їх обробка, передача та виконання.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1246 операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.

Пунктом 3 Порядку №1246 (в редакції на момент направлення до ДФС України податкової накладної від 18 жовтня 2017 року №17 ) встановлено, що операційний день триває з 0 до 23-ї години.

З 24 березня 2018 року діє нова редакція вказаного Пункту (в редакції на момент направлення до ДФС України податкової накладної від 28 грудня 2018 року №64) відповідно до якого, операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до абзаців першого-шостого пункту 120-1.1 пункту статті 120-1Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу, зокрема, в розмірі 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Як зазначено в акті перевірки, позивач порушив граничні терміни реєстрації податкових накладних від 18 жовтня 2017 року №17 (сума ПДВ за ПН/РК 78 200) з затримкою 1 календарний день (дата реєстрації - 16 листопада 2017 року), від 28 грудня 2018 року №64 (сума ПДВ за ПН/РК 3 311 361,93) з затримкою 1 календарний день (дата реєстрації - 16 січня 2019 року.

Щодо податкової накладної від 18 жовтня 2017 року судом з матеріалів справи встановлено, що позивач склав вказану податкову накладну та надіслав її в електронній формі для реєстрації в Реєстрі 15 листопада 2017 року о 20:38 год.

Тобто, матеріалами справи підтверджено надіслання податкової накладної в межах граничного терміну реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом операційного дня.

Підтвердженням отримання ДФС України даної податкової накладної є квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі по тексту Квитанція), відповідно до якої документ доставлено до ДФС України 15 листопада 2019 року о 23:04 год., відповідно до якої документ не може бути прийнятий - відповідно до пункту 3 Порядку 1246 (у редакції постанови КМУ від 26 квітня 2017 року №341), операційний день для реєстрації триває щодня з 0 до 23 год.

Щодо податкової накладної від 28 грудня 2018 року №64 судом з матеріалів справи встановлено, що позивач склав вказану податкову накладну та надіслав її в електронній формі для реєстрації в Реєстрі 15 січня 2018 року о 13:21 год.

Відповідно до Квитанції, документ доставлено до ДФС України 15 січня 2019 року о 13:24 год., документ не прийнято, оскільки порушено порядок обрахунку графи 10 розділу Б, запропоновано при необхідності виправити документ та надіслати його знову.

Водночас, вказана Квитанція надійшла до позивача 15 січня 2019 року о 23:15 год., що підтверджується роздруківкою з електронного кабінету позивача, тобто за межами операційного дня, що виключило можливість позивача виправити документ та надіслати його знову в межах граничного терміну реєстрації податкових накладних.

Отже, матеріалами справи підтверджено надіслання вказаних податкових накладних в межах граничного терміну реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом операційного дня. Водночас, відповідач, в порушення вимог податкового законодавства не надав доказів надіслання позивачу Квитанцій про прийняття аьо неприйняття податкових накладних протягом операційного дня, коли їх було направлено на реєстрацію. При цьому, зазначені обставини не спростовуються відповідачем належними та допустимими доказами.

Згідно з пунктом 109.1 статті 109 Податкового кодексу України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Протиправність діяння обумовлена невиконанням чи неналежним виконанням вимог, встановлених законом. Відповідальність за діяння можлива лише у разі, якщо на особу покладено обов`язок діяти у певний ситуації у визначений спосіб.

Відсутність вини платника податків унеможливлює можливість притягнення до відповідальності за податкові правопорушення.

Судом встановлено, що позивач вчинив у встановлений законом спосіб і строк усі дії для реєстрації зазначених вище податкових накладних.

При цьому, діючи добросовісно і обачно, він в межах встановленого законом строку, ужив усіх можливих і допустимих заходів для недопущення порушення законодавства при реєстрації вказаних вище податкових накладних, а тому у відповідача відсутні правові підстави для притягнення позивача до відповідальності відповідно до статті 120-1 Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Так, відповідачем під час розгляду справи не наведено жодних доводів та не надано доказів щодо наявності факту порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, що вказані у розрахунку штрафних санкцій.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 12 березня 2019 року № в частині 338 956,19 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «Основи безпеки» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Основи безпеки» - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 12 березня 2019 року № в частині 338 956,19 грн.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Основи безпеки» (03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, 5-Б, оф. 1, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 084,35 грн (п`ять тисяч вісімдесят чотири гривні 35 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

Суддя В.В. Аверкова