Справа № 461/3621/19
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/10855/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Запотічного І.І., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 вересня 2019 року, прийняте суддею Юрків О.Р. о 10 годині 52 хвилині у місті Львові, у справі № 461/3621/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС (далі - відповідач, митниця), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС у справі про порушення митних правил від 23.04.2019 року № 1458/20900/19, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 102981,72 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 09 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що у позивача не було умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржила Львівська митниця ДФС, з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що позивач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Пунктом 3.2 договору-доручення № 13/16 від 25.10.2016 на надання митно- брокерських послуг визначено, що замовник (ТОВ «БІЗНЕСПРОМСТИЛЬ» в особі керівника Кузьменка О.О.) зобов`язаний надавати всі необхідні документи, та необхідну інформацію для митного оформлення товару, відповідно до чинного законодавства України. Замовник несе відповідальність за достовірність даних що заявлені у наданих документах.

Відповідно до ч.1 ст. 266 Митного кодексу України (Закон України від 13.03.2012 N 4495-УІ), декларант зобов`язаний надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей та у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі.

Таким чином, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді керівника ТОВ «БІЗНЕСПРОМСТИЛЬ», вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо відправника, одержувача та митної вартості товару, та надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено, що основним видом діяльності ТОВ «Бізнеспромстиль», керівником якого є ОСОБА_1 , є торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами.

06.07.2017 року між ТОВ «Бізнеспромстиль» та іноземною компанією «T.A.C. EURO L.P» було укладено міжнародний контракт №03/17-Т у відповідності до умов якого продавець (іноземна компанія) зобов`язався поставити покупцю (ТОВ «Бізнеспромстиль»), а покупець прийняти та оплатити згідно інвойсів автомобілі. Саме на виконання умов довгострокового міжнародного контракту на адресу ТОВ «Бізнеспромстиль» компанією «T.A.C. EURO L.P» здійснювалась доставка вказаного в постанові про порушення митних правил транспортного засобу, що підтверджується відповідним інвойсом №170822.36-ТАС/BPS від 24.08.2017 р.

З протоколу про порушення митних правил №1458/20900/19 від 29.03.2019 року вбачається, що 28.08.2017 року для здійснення митного оформлення товару «Сідельний тягач для перевезення напівпричепів на дорогах загального призначення марки «RENAULT» модель MAGNUM DXI 460.18», номер шасі НОМЕР_1 , номер двигуна (маркування) - DXI, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндра - 1277 см3, потужність двигуна - 338 Kw, колісна формула 4х2,календарний рік виготовлення - 2008, модельний рік виготовлення - 2008, бувший у використанні, в кількості 1 шт. Дата введення в експлуатацію: 10.04.2008» в митному режимі «імпорт» у відділ митного оформлення «Скнилів» митного поста «Західний» Львівської митниці ДФС декларантом ТОВ «ЗБС» (45603, Волинська обл., Луцький район, с.Стумівка, вул.Рівненська, 74) подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA209190/2017/114102разом з товаросупровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №170822.36-ТАС/BPS від 24.08.2017; міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) б/н від 24.08.2017; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2, видане 22.08.2017 компетентними органами Чеської Республіки; контракт №03/17-Т від 06.07.2017; договір доручення №13/16 від 25.10.2016 на надання митно-брокерських послуг; декларація митної вартості від 28.08.2017.

Згідно поданих документів, продавцем товару є канадська компанія Т. А. С. EURO L.P. (SUITE 260, 2323-32 АVENUE N.E., ALBERTA T2Е 6Z3, САLGARY, САNАDА), а покупцем - Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕСПРОМСТИЛЬ» (; 43020, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, буд. 48).

Декларант - ТОВ «ЗБС» (, 45603, Волинська область, Луцький район, с.Струмівка, вул. Рівненська, буд.74). Фактурна вартість товару - 3050 євро (згідно курсу НБУ станом на 28.08.2017 становить 91 930,75 гривні), заявлена митна вартість автомобіля становить 122 674,81 гривень, а загальна сума сплачених митних платежів за вказаною митною декларацією становить 39 255,94 гривень, а саме: - мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання - 12 267,48 гривень, - податок на додану вартість з товарів, звезених на територію України суб`єктами господарювання - 26 988,46 гривень.

Митними органами Чеської Республіки листом № 49320-6/2018-900000-073 від 19.11.2018 лист ДФС № 3588/7/99-99-20-02-01-17 від 05.02.2019) на запит Львівської митниці ДФС № 1983/8/13-70-20/35 від 26.10.2017 повідомлено, що автомобіль «RENAULT MAGNUM DXI 460.18», ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_1 , був випущений у режим експорту за документом МRN 17СZ5500002G5DВ9V3 від 22.08.2017.

Товар залишив територію ЄС 25.08.2017. Одержувачем був ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), відправник - ОСОБА_4 (АДРЕСА_4 ). При експорті митним органам Чеської Республіки був наданий рахунок за номером від 22.08.2017, згідно якого вартість вказаного автомобіля складає 7629 євро (згідно курсу НБУ станом на 28.08.2017 становить 229 947,44 гривні).

Відповідно до службової записки управління адміністрування митних платежів та митно- тарифного регулювання Львівської митниці ДФС від 27.02.2019 № 1270/13-70-19/45, сума митних платежів, які б мали бути сплачені при ввезенні на митну територію України зазначеного вище транспортного засобу, з урахуванням інформації та копій документів, наданих митними органами Чеської Республіки, станом на дату здійснення митного оформлення становить 73 583,18 гривень, а саме: - мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання - 22 994,74 гривень, - податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання - 50 588,44 гривень.

Враховуючи викладене, несплачена сума митних платежів складає 34 327,24 гривні. (а.с.50 - 52)

Постановою в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Муха О.С. від 23.04.2019 року № 1458/20900/19 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 102981,72 грн.

З даної оспореної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , як керівник TзOB «Бізнеспромстиль», надав органу доходів і зборів документи, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача товару та його митної вартості, з метою зменшення розміру митних платежів, а саме: під час митного оформлення транспортного засобу марки «RENAULT» модель MAGNUM DXI 460.18», номер шасі НОМЕР_1 за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA209190/2017/114102 вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо відправника, одержувача та митної вартості товару, та надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України не встановлено, а тому оспорена постанова відповідача підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно із статтею 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Згідно із частиною 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою статті 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України.

Cудом встановлено, що підставою для складання протоколу про порушення митних правил та доказом для притягнення позивача до відповідальності за передбачене ст. 485 МК України правопорушення було одержано від митних органів Чеської Республіки на запит Львівської митниці ДФС експортну декларацію MRN 17CZ5500002G5DB9V3 від 22.08.2017р., рахунок № від 22.08.2017, згідно якого вартість вказаного автомобіля - 7629 євро (згідно курсу НБУ станом на 28.08.2017 становить 229947,44 грн.)

Однак, з даної інформації відсутні відомості про завершення експорту автомобіля за межі ЄС по вказаній експортній декларації, а тому дана експортна декларація MRN 17CZ5500002G5DB9V3 не є визначальним доказом остаточного переходу прав на транспортний засіб і його вартість.

При цьому, суд першої інстанції, з чим погоджується колегія суддів, вірно вважав, що сама по собі митна декларації доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу. Експортна декларація MRN 17CZ5500002G5DB9V3 для митного оформлення надавалась експортером - канадська компанія Т. А. С. EURO L.P. (SUITE 260, 2323-32 АVENUE N.E., ALBERTA T2Е 6Z3, САLGARY, САNАDА) для ТОВ «БІЗНЕСПРОМСТИЛЬ», де компанія ТОВ «ЗБС», виступала декларантом.

Крім того, в оскаржуваній постанові митний орган жодним чином не обумовив підстав взяття до уваги лише документів Чеської Республіки, і неврахування документів, що подані до митного оформлення на Львівській митниці ДФС, доказів відчуження транспортного засобу Компанією відправником T.A.C. EURO L.P на користь української Компанії ТОВ «Бізнеспромстиль» за ціною іншою, ніж 3050 Євро, також відсутня належна оцінка таких доказів. Дане дає підстави вважати, що відповідачем митна вартість автомобіля визначена тільки за 6 (резервним) методом.

Таким чином, Львівська митниця ДФС, взявши до уваги єдиним і беззаперечним доказом документи митних органів Чеської Республіки, не перевірила обставин завершення експорту товару; для усунення всякого роду сумнівів не вчинила запитів відповідним компаніям, які фігурують експортером товару по чеських документах та документах, поданих до митного оформлення ТОВ «БІЗНЕСПРОМСТИЛЬ». Самі по собі документи митних органів Чеської Республіки не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами вини позивача у порушенні митних правил та не доводять наявності у його діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в повному обсязі шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару.

Колегія суддів вважає, що матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідачем не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України. За даних обставин в діях позивача відсутня суб`єктивна сторона проступку, передбаченого статтею 485 МК України, тобто прямий умисел, а тому відсутні і ознаки цього правопорушення.

Щодо покликання позивача на порушення митницею вимог законодавства при розгляді адміністративного порушення, то апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно ст.498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Таким чином, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право давати письмове пояснення щодо вчиненого правопорушення, а також може заявляти клопотання про складання протоколу та розгляд справи. В разі відмови від пояснень або підписання протоколу про це робиться запис посадової особи, яка склала протокол.

Відповідачем не надано суду доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи про порушення митних правил №1658/20900/19, а апеляційний суд не приймає до уваги покликання апелянта на те, що 01.04.2019 на адресу позивача Волинська АДРЕСА_3 скеровувався протокол про порушення митних правил, оскільки такий не був вручений та повернувся у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що зазначає і сам апелянт. Щодо отримання позивачем оспореної постанови, то в матеріалах справи відсутні докази. Наявна лиша копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення у якій зназначено «Кузьменко» (а.с.75)

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не приймає до уваги покликання представника відповідача на те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції про протиправність оскарженої постанови у справі про порушення митних правил.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Судові витрати розподілу не підлягають, позаяк у даній категорії справ учасники звільняються від їх оплати.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС - залишити без задоволення, рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 вересня 2019 року у справі № 461/3621/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді І. І. Запотічний
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 28.10.19 о 16.55 год.