Справа № 461/7017/19
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/7017/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2019 року м.Львів
Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Радченка В.Є.
при секретарі Сидорак М.А.
Ухвалою суду від 17.09.2019 р. (суддя Городецька Л.М.) у справі відкрито провадження та призначено до розгляду.
Розпорядженням керівника апарату Галицького районного суду м.Львова Рут О.О. №191 від 15.10.2019 року призначено повторний автоматичний розподіл судової справи.
Дана справа передана в провадження судді Радченка В.Є. 15.10.2019 року, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
Матеріали справи передані канцелярією суду судді Радченку В.Є. 16.10.2019 р.
Представник позивача Кирилюк В.В. у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить суд такі задоволити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання.
30.09.2019 р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Згідно якого, просить суд відмовити у задоволенні позову. Оскільки, позивач перебуваючи на посаді керівника ТОВ «ГУД ЕНД СЕРВІС», вчинила дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом заявлення в митних деклараціях №UA209150/2017/110967 від 29.09.2017 р. та №UA209150/2017/111114 від 02.10.2017 р. неправдивих відомостей щодо відправника, одержувача та вартості товару та надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.
Таким чином, представник відповідача, вважає, що Львівською митницею ДФС правомірно притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, просить відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно з частиною 2 статті 124 Конституції України, яка є нормою прямої дії, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
- міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № 506943 від 26.09.2017;
- Carnet Tir YX81293787 від 27.09.2017- контракт № 1 від 11.01.2017,
- декларація митної вартості від 29.09.2017.
- податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання 148003,77 гривень.
Відповідно до службової записки управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Львівської митниці ДФС від 28.03.2019 № 1775/13-70-19/44, сума митних платежів, які б мали бути сплачені при ввезенні на митну територію України зазначеного вище транспортного засобу, з урахуванням інформації та копій документів, наданих митними органами Литовської Республіки, станом на дату здійснення митного оформлення становить 281 960,04 гривень, а саме:
- податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання - 225268,53 гривень.
Враховуючи викладене, несплачена сума митних платежів складає 87 624,18 гривні.
- міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № 0000411 від 27.09.2017;
- Carnet Tir XQ.81281764 від 29.09.2017
- контракт № 1 від 11.01.2017,
- декларація митної вартості від 02.10.2017.
- податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання 138193,87 гривень.
Відповідно до службової записки управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Львівської митниці ДФС від 28.03.2019 № 1775/13-70-19/44, сума митних платежів, які б мали бути сплачені при ввезенні на митну територію України зазначеного вище транспортного засобу, з урахуванням інформації та копій документів, наданих митними органами Литовської Республіки, станом на дату здійснення митного оформлення становить 265 528,54 гривень, а саме:
- податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання - 212140,79 гривень.
Враховуючи викладене, несплачена сума митних платежів складає 91 306,71 гривні.
Разом з тим, відповідно до поданих Львівській митниці ДФС товаросупровідних документів, вказані товари переміщувалися згідно умов поставки «ІНКОТЕРМС-2010» CPT-Львів, які передбачають обов`язок покупця щодо здійснення всіх митних формальностей та сплати всіх платежів, які стосуються імпорту товару.
Таким чином, на думку відповідача, громадянка України ОСОБА_3 перебуваючи на посаді керівника ТОВ «ГУД ЕНД СЕРВІС», вчинила дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом заявлення в митних деклараціях №UA209150/2017/110967 від 29.09.2017 р. та №UA209150/2017/111114 від 02.10.2017 р. неправдивих відомостей щодо відправника, одержувача та вартості товару та надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.
Зазначені дії ОСОБА_3 , на думку органу митниці, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України.
Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими з наступних підстав.
Згідно ст.485 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
ст. 486 Митного кодексу України визначено, що завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Згідно із ст. 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналізуючи зміст наведених вище норм чинного законодавства, необхідно вказати, що склад правопорушення, визначеного ст.485 Митного кодексу України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі).
Відповідно до ст.10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст.485 Митного кодексу, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.
Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого ст.485 Митного кодексу України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).
ч. 1 ст. 266 Митного кодексу України визначені обов`язки декларанта та уповноваженої ним особи, серед яких, зокрема, здійснення декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.
Оплата за товар цим контрактом повинна здійснюватися в безготівковій формі та в американських доларах (п.6.1 контракту).
Датою відвантаження вважається дата штемпеля у товаро-транспортній накладній. (п.3.1 контракту).
Разом з товаром покупцю (перевізнику) передаються товаро-супровідні документи в необхідній кількості примірників інвойс (рахунок) CMR, сертифікат про дезінфекцію. (п.7.7.2 контракту).
Таким чином, позивач, як сторона контракту виконав усі передбачені митним кодексом України формальності, у відповідності до вимог укладеного контракту з нерезидентом компанією «Textiles Trading and Recycling Company OU». Оскільки товаросупровідні документи, на підставі яких були подані митні декларації були отримані представником декларанта у відповідності до положень контракту з контрагентом, в останнього не було жодних сумнівів щодо недостовірності даних вказаних у товаро-транспортній накладних та рахунках-фактурах.
Частиною першою статті 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши досліджені в ході розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов належить задовольнити. Оскільки позивач, як сторона контракту виконав усі передбачені митним кодексом України формальності, у відповідності до вимог укладеного контракту з нерезидентом компанією « Textiles Trading and Recycling Company OU». Товаросупровідні документи, на підставі яких були подані митні декларації були отримані представником декларанта у відповідності до положень контракту з контрагентом. В останнього не було жодних сумнівів щодо недостовірності даних вказаних у товаро-транспортній накладних та рахунках-фактурах.
При цьому, всупереч зазначеним нормам закону відповідачем не доведено правомірність свого рішення, а тому враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Згідно ч.4 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Тому судові витрати слід компенсувати за рахунок держави із бюджетних асигнувань відповідача, відповідно до вимог ст.139 КАС України.
Керуючись ст.ст.288 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 73, 76, 77, 139, 229, 241-246, 250, 255, 286, 288 КАС України, ст.ст.266, 485, 486, 489 МК України, суд, -
Судові витрати компенсувати за рахунок держави.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 24.10.2019 р.

Суддя Радченко В.Є.