Справа № 439/673/15а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 жовтня 2019 року

Київ

справа №439/673/15а

адміністративне провадження №К/9901/12757/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року (ухвалену в складі: Головуючого судді - Кушнерика М.П., суддів: Мікули О.І., Курильця О.Р.) по справі №439/673/15а за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Бродівському районі Львівської області про визнання дій протиправними та зобов`язання провести перерахунок страхових виплат, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) у травні 2015 року звернулась до Бродівського районного суду Львівської області з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Бродівському районі Львівської області (далі- відповідач, Фонд), в якому просила:

-визнати протиправними дії Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійний захворювань в Бродівському районі Львівської області у відмові їй у перерахунку страхової виплати, отриманої внаслідок нещасного випадку на виробництві, внаслідок якого вона зазнала стійкої втрати професійної працездатності 80%;

-зобов`язати відповідача провести перерахунок страхової виплати з врахуванням довідки про розмір заробітної плати за 1981 рік, починаючи з 11 грудня 2014 року, тобто з дати подання заяви про перерахунок страхової виплати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що з нею в 1982 році під час роботи в колгоспі ім.17 Вересня стався нещасний випадок, внаслідок якого позивачці встановлено ІІ групу інвалідності (трудове каліцтво) з втратою стійкої професійної працездатності 80 %. У зв`язку з цим ОСОБА_1 призначена страхова виплата в розмірі18 грн. 80 коп. на підставі довідки підприємства про розмір відшкодування шкоди. В 2014 році позивачка, вважаючи, що розмір заробітної плати за 1981 рік, який вказаний у довідці, виданій підприємством, отримала нову довідку. Така довідка позивачці видана сільською радою, до якої на зберігання передані документи після ліквідації СТзОВ «Долина» (правонаступника колгоспі ім.17 Вересня). Позивачка вважає, що оскільки дані довідки, виданої 11.12.2014, розмір страхової виплати повинен бути перерахований Фондом з урахуванням даних, наведених у довідці за 2014 рік.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 14.08.2015 позов ОСОБА_1 задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача, які полягають у відмові позивачці в перерахунку страхової виплати отриманої внаслідок нещасного випадку на виробництві, внаслідок якого вона зазнала стійкої втрати професійної працездатності 80 % є протиправними, а тому слід зобов`язати провести перерахунок страхової виплати отриманої внаслідок нещасного випадку на виробництві, якого ОСОБА_1 зазнала стійкої втрати професійної працездатності 80% з врахуванням довідки про розмір заробітної плати за 1981 рік починаючи з 11 грудня 2014 року, тобто з дати подання заяви про перерахунок страхової виплати.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року скасовано постанову Бродівського районного суду Львівської області від 14 серпня 2015, у задоволенні позову відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відсутні підстави для проведення перерахунку страхової виплати позивачки на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 10.12.2014 за №205, затвердженої сільською радою, оскільки для продовження страхової виплати довідка повинна надаватись підприємством, що було зроблено у жовтні 2001 року, а не сільською радою.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та заперечень на касаційну скаргу

19 квітня 2016 року позивачка направила до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, постанову Бродівського районного суду Львівської області від 14.08.2015 залишити без змін.

В обґрунтування вимог касаційної скарги позивачка зазначає, що суд апеляційної інстанції при ухваленні рішення порушив норми матеріального права. Також касаційна скарга мотивована тим, що судом не враховано при розгляді справи того, що у відповідності до рішення Паликоровівської сільської ради Бродівського району Львівської області від 20.07.2005 року передано на зберігання сільської ради книги обліку по оплаті праці, в тому числі, СТзОВ «Долина». На час видачі в 2014 році довідки про заробітну плату за 1981 рік підприємство, на якому працювала ОСОБА_1 ліквідовано, а отже довідка сільською радою видана на підставі особових рахунків за 1981 рік, які перебувають на зберіганні сільської ради.

Відповідач надіслав до суду заперечення на касаційну скаргу, відповідно до яких проти задоволення скарги заперечує. Зазначив, що перерахування розміру страхової виплати здійснюється згідно з ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» і тому протиправних дій з боку Фонду не допущено. Подана позивачкою довідка про заробітну плату для обчислення пенсії, суперечить законодавству про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, оскільки складена на підставі п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; видана сільською радою, а не роботодавцем, що суперечить абзацу 6 пункту 3 розділу XI Прикінцевих положень Закону, та не досліджено з яких джерел (відомостей) вона написана; довідка містить суму заробітної плати зазначену у гривнях, в той час коли у 1981 році була інша грошова одиниця.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 22.04.2016 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою УПФУ.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 червня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Бучик А.Ю., Рибачук А.І., справу передано головуючому судді.

Ухвалою Верховного Суду від 28.10.2019 справа прийнята до провадження та призначено її розгляд в попередньому провадженні.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами встановлено, що 16 лютого 1982 року під час роботи в колгоспі ім. 17 Вересня, з позивачкою ОСОБА_1 стався нещасний випадок, внаслідок якого їй встановлена ІІ група інвалідності (трудове каліцтво) з втратою стійкої професійної працездатності 80 %.

Правонаступником колгоспу ім. 17 Вересня було СТзОВ «Долина», яким в 2001 році ОСОБА_1 видана довідка для призначення страхової виплати.

Виходячи з розміру заробітної плати, яка зазначена у довідці, виданій СТзОВ «Долина», ОСОБА_1 призначена страхова виплата.

Згідно акту від 09.08.2001 за № 30 особова справа ОСОБА_1 передана до Фонду.

Постановою відділення виконавчої дирекції ФСНВ у Бродівському районі від 19 жовтня 2001 року продовжено раніше призначену позивачці щомісячну грошову допомогу в разі часткової втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 18 гривень 80 копійок.

Розмір страхової виплати визначався на підставі довідки підприємства про розмір відшкодування шкоди.

Згідно рішення № 15 виконкому сільської ради Паликоровівської сільської ради Бродівського району Львівської області від 20.07.2005 року сільській раді передано на зберігання книги обліку трудового стажу і книги розрахунків по оплаті праці з колгоспниками, зокрема, колишнього колгоспу імені 17 вересня, СТзОВ «Долина».

11.12.2014 року позивачці Паликоровівською сільською радою Бродівського району Львівської області видана довідка про заробітну плату для обчислення пенсії за 1981 рік.

Позивачка звернулась до Фонду з письмовою заявою, в якій просила провести перерахунок розміру відшкодування шкоди, якої вона зазнала на виробництві і надала довідку, видану їй сільською радою 11 грудня 2014 року про заробітну плату за 1981 рік.

Листом від 11.12.2014 Фонд повідомив ОСОБА_1 про те, що на підставі довідки підприємства від 7 серпня 2001 року сума відшкодування втраченого нею заробітку становила 27 гривень 94 копійки, в такому розмірі їй продовжені виплати Фондом, підстави для перерахунку суми виплат відсутні.

Вважаючи вказану відмову у перерахунку розміру відшкодування шкоди потерпілої на виробництві протиправною, позивачка звернулася з цим позовом до суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також, виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1,2 та 3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Зазначені грошові суми складаються, зокрема, із страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата).

Відповідно до абзацу 6 пункту 3 розділу ХІ Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передача документів, що підтверджують право працівника на страхову виплату, інші соціальні послуги внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а також розміри цієї виплати та послуг здійснюється підприємствами Фонду соціального страхування від нещасних випадків по акту. Форма акта, перелік документів, а також строк передачі встановлюються Фондом.

Пунктом 2 Інструкції про порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім`ї на страхову виплату, затвердженої Постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2001 року N 10 (далі - Інструкція), передбачено, що відділення виконавчої дирекції Фонду приймають документи на тих працівників (членів їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01.04.2001 року та право яких встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов`язаних з виконанням ними трудових обов`язків.

Відповідно до п. 4 Інструкції особова справа потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання повинна містити такі документи: заява потерпілого власнику підприємства про первинне призначення відшкодування шкоди; копія довідки про ідентифікаційний номер в Державній податковій адміністрації; Акт про нещасний випадок за формою Н-1 (якщо стався нещасний випадок, а не професійне захворювання) або нотаріально завірена копія; акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (якщо такий складався) або нотаріально завірена копія; акт розслідування професійного захворювання за формою П-4 (якщо таке встановлено) або нотаріально завірена копія; рішення суду про встановлення факту нещасного випадку на виробництві (якщо було засідання суду з цього питання) або нотаріально завірена копія; висновки МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності по кожному засіданню МСЕК або нотаріально завірена копія; довідка про розмір втраченого заробітку, витрат на медичну та соціальну допомогу на дату передачі особової справи потерпілого; копія трудової книжки потерпілого, що завірена страхувальником або нотаріусом.

Виходячи з наведеного, при передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім`ї на страхову виплату, Фонд приймає документи та продовжує виплату страхової суми на підставі оформлених страхувальником документів, в тому, числі, довідки про розмір втраченого заробітку на дату передачі особової справи.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Бродівському районі Львівської області 09.08.2001 прийнято особову справу ОСОБА_1 від СТзОВ «Долина» та продовжено виплату відшкодування втраченого заробітку (80%) в розмірі 18,80 грн.(відповідно до довідки про розмір втраченого заробітку від 19.10.2001р. №257).

Отже, відповідачем продовжено виплату, призначеної СТзОВ «Долина» щомісячної страхової виплати, виходячи з даних довідки про розмір втраченого заробітку на дату передачі справи.

Підстави перерахування розміру страхових виплат передбачені статтею 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», відповідно до якої перерахування сум щомісячних страхових виплат і витрат на медичну та соціальну допомогу провадиться у разі:

-зміни ступеня втрати професійної працездатності;

-зміни складу сім`ї померлого;

-підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством.

Перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.

Порядок перерахування розміру щомісячної страхової виплати затверджено постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 №24 «Про порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат».

Судами попередніх інстанцій встановлено, що перерахунок виплат позивачці проведено протягом 2002 - 2015 років з підстав, передбачених ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Водночас, позивачка, надаючи довідку про заробітну плату для обчислення пенсії, видану їй сільською радою за формою додатку 1 до п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», просила Фонд перерахувати розмір щомісячної страхової виплати.

Згідно ч.1 та 14 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

Сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

Якщо на час звернення за страховою виплатою документи про заробіток потерпілого до ушкодження здоров`я не збереглися, сума страхової виплати визначається за діючою на час звернення тарифною ставкою (окладом) за професією (посадою) на підприємстві (в галузі), на якому працював потерпілий, або за відповідною тарифною ставкою (окладом) подібної професії (посади), але не менше розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати. Відсутність документів про заробіток підтверджується довідкою роботодавця або відповідного архіву.

Розмір соціальної виплати залежить від серньомісячної заробітної плати, яку враховано Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та при цьому було взято за основу довідку про середньомісячну заробітну плату - працівника СТзОВ «Долина» ОСОБА_1, що узгоджується з приписами ч. 14 ст. 34 Закону.

Таким чином, судом апеляційної інстанції правильно зазначено, що довідка, видана сільською радою про розмір заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії не може бути підставою для здійснення перерахунку щомісячної страхової виплати, оскільки розмір такої виплати розраховується, виходячи із даних довідки страхувальника про втрачений заробіток.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що дії Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Бродівському районі Львівської області є правомірними.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду апеляційної інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. 343, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року по справі №439/673/15а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді А.Ю. Бучик

А.І. Рибачук

29.10.2019