Справа № 127/23374/19
Суддя: Чернюк І. В.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/127/416/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Чернюк І.В., розглянувши в письмову проваджені заяву про самовідвід у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області рядового Марцішевського Андрія Ігоровича про скасування постанови серії ЕАВ № 1419832 від 13.08.2019 та закриття провадження у справі,-

встановив:

29.10.2019 року автоматизованою системою документообігу Вінницького міського суду Вінницької області адміністративну справу № 127/23374/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області рядового Марцішевського Андрія Ігоровича про скасування постанови серії ЕАВ № 1419832 від 13.08.2019, розподілено судді Чернюку І.В. про що свідчить протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи.

30.10.2019 року головуючим суддею заявлено самовідвід на підставі п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України, про що подано заяву.

Підставою, що зумовили зявлення самовідводу стало те, що позивач ОСОБА_1 є син судді Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Є. з якою суддя Чернюк І.В. перебуває в дружніх відносинах. У зв`язку з викладеною обставиною та з метою запобігання виникненню сумнівів у сторін щодо упередженості судді Чернюка І.В., під час розгляду справи, суддя вважає за необхідним заявити собі самовідвід.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участь у розгляді адміністративної справи і відводиться за наявності інших підстав, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Так, згідно з практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Крім того, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зауважив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.97 № 475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 40 КАС України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Враховуючи той факт, що головуючий суддя Чернюк І.В. перебуває в дружніх відносинах із колегою - суддею ОСОБА_2 , а тому з метою уникнення сумнівів у сторін щодо об`єктивності і неупередженості головуючого судді при розгляді справи та забезпечення об`єктивного розгляду вказаної справи неупередженим судом, а також враховуючи необхідність зміцнення довіри суспільства до судової влади, вважаю за необхідне заяву про самовідвід задовольнити та передати справу на розгляд іншому судді.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 36, 39, 40, 41, 256 КАС України, суд -,

ухвалив:

Заяву судді Вінницького міського суду Вінницької області Чернюка Ігоря Володимировича про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Вінницького міського суду Вінницької області Чернюка Ігоря Володимировича від розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області рядового Марцішевського Андрія Ігоровича про скасування постанови серії ЕАВ № 1419832 від 13.08.2019 та закриття провадження у справі.

Передати адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області рядового Марцішевського Андрія Ігоровича про скасування постанови серії ЕАВ № 1419832 від 13.08.2019 та закриття провадження у справі, на розгляд іншому судді Вінницького міського суду Вінницької області в порядку встановленому ст. 31 ч. 1 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя