Справа № 826/13343/15
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 жовтня 2019 року

Київ

справа №826/13343/15

адміністративне провадження №К/9901/28033/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2016 (суддя - Іщук І.О.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2016 (головуючий суддя - Оксененко О.М., судді: Губська Л.В., Федотов І.В.) у справі №826/13343/15 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРЛОС», яке діє на підставі договору про спільну діяльність від 18.11.2014 № 18-11с, до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити певні дії, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРЛОС» (далі - ТОВ «МАРЛОС») звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва позовом, в якому просило визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві) щодо відмови у прийнятті податкової декларації з ПДВ за травень 2015 року; зобов`язати відповідача прийняти податкову декларацію з ПДВ за травень 2015 року; зобов`язати відповідача внести та відобразити показники з поданої позивачем податкової декларації з ПДВ за травень 2015 року до електронних інформаційних баз даних; вважати поданою 18.06.2015 подану позивачем податкову декларацію з ПДВ за травень 2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2016, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо відмови в прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість з усіма додатками до неї за травень 2015 року реєстраційний номер № від 18.06.2015, що було подано ТОВ «МАРЛОС», яке діє на підставі договору про спільну діяльність від 18.11.2014 р. № 18-11 с. Постановлено вважати прийнятою 18.06.2015 податкову декларацію з податку на додану вартість з усіма додатками до неї за травень 2015 року, реєстраційний номер № від 18.06.2015 року, що було подано ТОВ «МАРЛОС», яке діє на підставі договору про спільну діяльність від 18.11.2014 № 18-11 с; зобов`язано ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві внести та відобразити відповідні показники податкової звітності податкової декларації з податку на додану вартість з усіма додатками до неї за травень 2015 року реєстраційний номер № в електронну базу даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкового зобов`язання та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДФС України», в інформаційну базу даних «Податковий блок» та «Систему автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДФС України» та інших електронних інформаційних баз. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та прийняти у справі нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування своїх вимог ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві зазначає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, оскільки позивачем подано податкову звітність з податку на додану вартість за травень 2015 року з порушенням вимог оформлення податкової звітності, про що його було проінформовано у встановленому порядку.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, 18.11.2014 між ТОВ «НАФТОХІМІЧНА КОМПАНІЯ «МАТРАПАК-Україна» та ТОВ «МАРЛОС» було укладено договір про спільну діяльність від № 18-11с, предметом якого є спільне виробництво продуктів нафтохімії з метою отримання прибутку учасниками спільної діяльності.

Пунктом 4.1. вказаного вище договору встановлено, що за згодою учасників договору контроль за веденням справ з метою спільної господарської діяльності доручається ТОВ «МАРЛОС», яке є «Уповноваженою особою» договору про спірну діяльність.

Вказаний договір зареєстровано в ДПІ Печерського району, який перебуває на обліку згідно довідки за ф. 4-ОПП від 28.05.2015 за №960.

18.06.2015 позивачем подано податкову звідність з ПДВ до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві засобами телекомунікаційного зв`язку (е-mail), а саме: податкову декларацію з ПДВ за травень 2015 року з відповідними додатками до неї (реєстраційний номер № від 18.06.2015).

Відповідно до квитанції №2 документ доставлено до районного рівня 2655 ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Листом від 23.16.2015 за №6608/10/26-5515-05 «Про надання інформації» ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві запропоновано надати нову податкову звітність з податку на додану вартість за відповідний звітний період у зв`язку із складенням попередньої з порушенням, а саме, як зазначає відповідач: невірно вказана назва ДПІ та податкова адреса підприємства.

Відповідно до пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно з пунктом 49.9 статті 49 Податкового кодексу України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За правилами пункту 48.3 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку-фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Підпунктом 49.11.1 пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що у разі отримання податкової декларації, надісланої платником податків до контролюючого органу поштою або засобами електронного зв`язку, заповненої з порушенням вимог підпунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов`язаний надати цьому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови протягом п`яти робочих днів з дня її отримання.

За наслідками безпосереднього дослідження поданої позивачем податкової декларації з податку на додану вартість за січень травень 2015 року судами встановлено її відповідність наведеним формальним вимогам у частині заповнення обов`язкових реквізитів. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем не представлено.

В рядку 6 податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року зазначено податкову адресу: 01042, м. Київ, вул. Філатова, 22/8, кабінет 302, що відповідає адресі, визначеній у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно цього ж Витягу відомості про юридичну особу є підтвердженими.

Позивачем вірно вказано податковий орган, до якого подається податкова декларація (ДПІ у Печерському районі м. Києва).

Аналогічні відомості містяться у довідці за ф. 4-ОПП від 28.05.2015 №960, виданій відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про безпідставність неприйняття ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві поданої ТОВ «МАРЛОС» податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2016 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна,

Судді Верховного Суду