Справа № 337/4545/19
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до інспектора поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Сологуб Євгенія Олександровича, місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, б.96, про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

15.10.2019р. позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що 09.10.2019р. відповідачем винесена постанова ЕАк №1603981 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00грн. за те, що він 09.10.2019р. в 13.49год., керуючи автомобілем ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1 , по вул..Тбіліська в м.Запоріжжі, в порушення п.12.4 ПДР нібито перевищив встановлені обмеження руху більш як на 20 км/год.

Вважає, що вказана постанова є протиправною, оскільки в його діях немає складу вказаного адміністративного правопорушення, ПДР він не порушував, доказів вчинення ним правопорушення відповідач в оскаржуваній постанові не навів, йому для ознайомлення не надав, жодних відомостей про те, яким технічним засобом здійснювалось вимірювання швидкості руху, оскаржувана постанова не містить.

Просить скасувати постанову поліцейського ЕАк №1603981 від 09.10.2019р.

Ухвалою суду від 15.10.2019р. за вказаним позовом відкрито провадження і призначено відкрите судове засідання за участю сторін.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просить позов задовольнити.

Додатково суду пояснив, що в зазначений день та час він дійсно рухався на службовому автомобілі ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1 , темно-зеленого кольору, по вул.. Прибережна автомагістраль м.Запоріжжя. Швидкість його руху була десь в межах 60-70км/год. Під час руху в автомобілі були два пасажири працівники його підприємства, але вони не бачили показання спідометру. Він дійсно був зупинений поліцейським, який повідомив йому, що він порушив ПДР, оскільки швидкість його руху становила 74 км/год і перевищувала встановлені обмеження. Поліцейський показав йому технічний прилад, яким фіксувалось порушення, але він не встиг його детально роздивитись. В полі свого зору він побачив лише очертання легкового та вантажного автомобілів, номерів не було видно. На відтвореному в суді відеозапису легковий автомобіль, на який наведена лазерна позначка, за моделлю схожий на той, на якому він рухався, але достовірно стверджувати, що це саме його автомобіль не можна, оскільки неможливо ідентифікувати реєстраційні номери. Схожих за моделлю автомобілів під час руху він не помітив. На місці зупинки він декілька разів просив поліцейського повторно показати йому зафіксоване технічним приладом порушення, але той відмовився, поводився агресивно, виражався нецензурною лайкою, відмовився викликати свого начальника. Особисто він скарг на такі дії поліцейського до правоохоронних органів не подавав. Копію постанови про накладання штрафу він отримав в той же день на місці зупинки.

Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Також подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав повністю і просить в задоволенні позову відмовити, зазначивши, що 09.10.2019р. під час несення служби на вул..Прибережна автомагістраль м.Звапоріжжя ним за допомогою лазерного вимірювача швидкості руху ТruCam LTI 20/20 ТС№000571, використання якого в Україні є правомірним, було зафіксовано порушення п.12.4 ПДР водієм транспортного засобу ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , який рухався зі швидкістю 74 км/год, що перевищує встановлене обмеження більше, ніж на 20 км/год. Оскільки правопорушення мало місце, він, діючи відповідно до ст..19 Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію», КУпАП зупинив транспортний засіб, представився, повідомив про вчинення порушення ПДР та в межах наданих йому повноважень розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КупАП, і виніс постанову про накладання адміністративного стягнення. Вважає, що винесена постанова є законною та обґрунтованою.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАСУ суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача за наявними доказами.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, відтворивши відеозапис подій, наданий відповідачем, вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що постановою інспектора поліції 1 роти 4 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП Сологуб Є.О. ЕАк №1603981 від 09.10.2019р. позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00грн. за те, що він 09.10.2019р. в 13.49год., керуючи автомобілем ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1 , по вул..Тбіліська в м.Запоріжжі, в порушення п.12.4 ПДР перевищив встановлені обмеження руху більш як на 20 км/год.

Відповідно до ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Ч.1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Так, відповідно до п.12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст..122 КУпАП, віднесено до компетенції органів Національної поліції, від імені яких діють працівники органів та підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КупАП).

Згідно з ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначених норм можна зробити висновок, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, однією з яких є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості - особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст.9,77 КАСУ розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог ст..72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про законність винесеної відповідачем інспектором патрульної поліції Сологуб Є.О. постанови ЕАк №1603981 від 09.10.2019р. про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Вказане порушення було зафіксовано технічним приладом, що має функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, а саме лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів ТruCam LTI 20/20 ТС№000571, виробництва США, правомірність використання якого на території України позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні не оспорювалось.

Також позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувалось, що швидкість руху його автомобіля дійсно вимірювалась технічним приладом і відповідний запис демонструвався йому поліцейським після зупинення транспортного засобу.

Згідно відеозапису та фотознімків з технічного приладу ТruCam LTI 20/20 ТС№000571, наданих суду відповідачем і відтворених в судовому засіданні, вбачається, що на них зафіксовано рух легкового автомобіля ВАЗ темного кольору (ідентифікується лазерною позначкою технічного приладу) зі швидкістю 74 км/год 09.10.2019р. в 13.41год. по вул..Прибережна магістраль м.Запоріжжя.

Отже, суд вважає доведеним з боку відповідача, що позивач рухався в населеному пункті зі швидкістю 74 км/год, тобто перевищив максимальну допустиму швидкість руху в населених пунктах (50 км/год) на 24 км/год, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

В даному випадку показання технічного приладу лазерного вимірювача швидкості транспортного засобу ТruCam LTI 20/20 ТС№000571 суд вважає належним та допустимим доказом в розумінні як ст..251 КУпАП. Цей доказ досліджений відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і йому надана правомірна оцінка відповідно до вимог ст..252,280 КУпАП.

В розумінні ст..72 КАСУ суд також вважає вказаний доказ належним та допустимим, оскільки він підтверджує наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, отриманий відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд враховує, що в судовому засіданні позивач не заперечував, що дійсно в зазначений день, час та місці рухався на автомобілі і був зупинений поліцейським у зв`язку з перевищенням швидкості руху, яка вимірювалась технічним приладом. В дійсності відеозапису технічного приладу він не сумнівається.

Отже, факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, позивачем не спростовано.

Доказів неправомірної поведінки інспектора патрульної поліції, обмеження реалізації процесуальних прав позивача, які також могли потягти незаконність винесеної постанови, позивачем також не надано, і судом не встановлено.

Суд вважає, що відповідач, приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, в даному випадку діяв відповідно до вимог ст.19 Конституції України, ст.7,245,252,280 КУпАП, прийнята ним постанова про накладання адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим підстав для її скасування немає.

На підставі вищевикладеного, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», ст.7,9,245,222,268,276,278,279,283 КУпАП, ст.2,5,9,72-79,90,242-246,262,268-272,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Сологуб Євгенія Олександровича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.А.Мурашова

24.10.2019