Справа № 1.380.2019.003568
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003568
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

від позивача ОСОБА_1 ,

від відповідача Рибак Н.Я.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) із позовною заявою до Львівської митниці ДФС України (далі - відповідач, Львівська митниця ДФС), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області (далі - третя особа), у якій просить суд: визнати протиправною бездіяльність Львівської митниці ДФС України, яка полягає у нескладенні висновку про повернення помилково сплачених митних платежів за результатами розгляду заяви позивача про повернення митних платежів від 29.05.2019 та зобов`язати відповідача скласти та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області висновок про повернення позивачу помилково сплачених платежів згідно з митною інформацією від 12.01.2019 №UA209190/2019/006886 у розмірі 82373,76 грн.: 312 (ввізне мито) - 6288,23 грн.; 385 (акцизний податок) - 4792,86 грн.; 093 (добровільна сплата) - 8500,00 грн.; 328 (податок на додану вартість) - 22792,67 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач придбав автомобіль марки Ауді А6, 2002 року випуску, ввезений на територію України з Литви. З метою його належного оформлення позивач намагався здійснити розмитнення транспортного засобу та сплатив 82910,00 грн. митних платежів. Вказані митні платежі за оформленою митною декларацією від 21.01.2019 сплачені 22.01.2019 та перераховані на рахунки з обміну доходів бюджету, відкриті у Головному управлінні Державної казначейської служби України у Львівській області.

26.01.2019 після сплати митних платежів, під час проведення перереєстрації транспортного засобу у регіональному сервісному центрі МВС України у Львівській області у позивача слідчим вилучено вказаний транспортний засіб, ключ до автомобіля та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_1 . Підставою для вилучення транспортного засобу слугував висновок експерта про ознаки знищення відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу, про що 27.01.2019 внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 Кримінального кодексу України. Надалі на вказаний транспортний засіб накладено арешт. 07.05.2019 позивача визнано потерпілим.

Позивач вказує на те, що він об`єктивно не мав можливості встановити, що стосовно авто вчинено кримінальне правопорушення, таке проходило митний контроль, при якому також здійснювався огляд автомобіля, однак посадовими особами митниці кримінального правопорушення не встановлено. Вважає, що внаслідок скоєння невстановленими особами вказаного кримінального правопорушення та вилученні і арешті авто, позивач не має законної можливості поставити таке на облік, не зважаючи на те, що митні платежі ним вже здійснено. Тобто, по факту процес митного оформлення авто за незалежних від позивача обставин не може вважатися завершеним, а сплачені ним митні платежі слід вважати помилково сплаченими.

Позивач звернувся до відповідача із заявою, яка відповідає вимогам Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, додав до неї усі необхідні документи і навів розрахунок надміру сплачених платежів, однак відповідач відмовив у поверненні сплачених митних платежів.

Ухвалою суду від 18.07.2019 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

06.08.2019 за вх. №28288 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву /а.с.31-34/. Зазначив, що при митному оформленні транспортного засобу позивач сплатив до держбюджету митних платежів на суму 82373,76 грн., тобто у розмірах, що передбачені чинним законодавством, які не можуть вважатися надмірно чи помилково сплаченими. Вважає, що законодавчих підстав для їх повернення немає. Відповідач зауважив, що не допускається визнання митної декларації недійсною, якщо частина або всі товари, транспортні засоби комерційного призначення, що у ній задекларовані, після оформлення декларації видані з-під митного контролю. Вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

12.08.2019 за вх. №28927 від третьої особи надійшло пояснення /а.с.41-42/, у якому наголошено, що до Головного управління Державної казначейської служби у Львівській області не надходили документи на здійснення повернення коштів, а воно не вчиняло будь-яких протиправних дій стосовно позивача. Органи Казначейства не приймають рішень щодо повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів, а лише виконують прийняте уповноваженим органом (органом стягнення або судом) рішення та згідно з його функціональними обов`язками не є учасником спірних правовідносин і не володіє будь-якими фактичними даними, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що мають значення для вирішення цієї справи.

13.08.2019 за вх. №29165 від відповідача надійшли додаткові пояснення до відзиву /а.с.47-50/. Наголосив, що сплачені позивачем митні платежі відповідно до поданої до митного оформлення МД №UA209190/2019/006886 від 21.01.2019 за розмитнення товару є такими, що сплачені помилково чи надміру, до заяви позивача від 29.05.2019 не подано. Посадові особи митниці не є фахівцями з проведення автотехнічних та трасологічних експертиз, які проводяться експертами у відповідних галузях. Транспортний засіб позивача ввезено на митну територію України в режимі тимчасового ввезення 08.12.2016 громадянином Литви та із вказаної дати жодного разу із митної території України не вивозився. Отже з позиції відповідача, покликання позивача на те, що автомобіль на момент перетину кордону України був із знищеним ідентифікаційним номером базується лише на словах позивача. Просив у задоволенні позову відмовити.

16.09.2019 за вх. №33248 від позивача надійшла відповідь на відзив /а.с.59-60/, у якій звернув увагу, що позиція відповідача полягає у категоричній відмові повернення сплачених позивачем коштів за розмитнення відповідного транспортного засобу. Відповідач жодним чином не спростовує вимог позовної заяви, не наводить обґрунтувань чому вказаний платіж не є помилково сплаченим, а тому не підлягає поверненню. Вказане і спричинило звернення до суду позивача, для визнання такого платежу помилково сплаченим та таким, що підлягає поверненню у встановленому законодавством порядку.

Ухвалою суду від 25.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, з підстав, що викладені у позовній заяві, відповіді на відзив. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив повністю, з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву та відповіді на відзив. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Суд заслухав вступне слово представників сторін, з`ясував підстави позовних вимог та відзиву фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дослідив письмові докази, та, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 21.01.2019 через представника подав Львівській митниці ДФС митну декларацію (форма МД-2) №UA209190/2019/006886 для митного оформлення товару «Легковий автомобіль, призначений для перевезення людей по дорогах загального користування, марки AUDI, моделі: A6, який був у вжитку, 2002 року випуску, модельний рік 2002, дата першої реєстрації - 18.07.2002, тип кузова - седан, кузов № НОМЕР_2 . країна відправлення: Литва /а.с.14/.

Згідно з квитанцією №0.0..1 від 15.01.2019 за митне оформлення транспортного засобу позивачем сплачено Львівській митниці ДФС 82910,00 грн. /а.с.16/.

Згідно з висновком експертного дослідження Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №14/4641/2Д від 26.01.2019, номер кузова легкового автомобіля Audi A6, який належить ОСОБА_2 знищений шляхом видалення панелі з первинним номером та вварюванням на його місце частини панелі (фрагмента) з номером WAUZZZ4BX2N144459 /а.с.20/.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань підтверджено внесення до Єдиного реєстру кримінального провадження №0000368, правова кваліфікація ст. 290 Кримінального кодексу України. У Витязі зазначено, що 26.01.2019 до Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області через лінію 102 надійшло повідомлення, що за адресою: м. Львів, вул. Данила Апостола, 11 виявлено автомобіль з вареним номером кузова /а.с.20/.

Згідно з ухвалою від 05.02.2019 Залізничного районного суду м. Львова у справі №462/577/19 накладено арешт на транспортний засіб марки «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_3 ключ до автомобіля, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_2 /а.с.21/

На звернення представника позивача щодо повернення коштів від 20.02.2019, Львівська митниця ДФС листом від 07.03.2019 повідомила, що залишок коштів у сумі 82910,00 грн. не може бути повернутий Заяковському А .Е. , оскільки сума за даними автоматизованої системи митного оформлення у повному обсязі відсутня. У зв`язку із невідповідністю суми зазначеної у заяві даним АСМО «Інспектор» запропоновано провести перевірку залишків сум коштів авансових платежів (передоплати) на депозитному рахунку 3734 /а.с.13/.

На адвокатський запит представника позивача від 17.04.2019 Львівська митниця ДФС листом від 23.04.2019 повідомила, що митні платежі за оформленою митною декларацією від 21.01.2019 сплачені платником податків ОСОБА_2 відповідно до п. 3.5 розділу 3 «Порядку здійснення розрахунків з бюджетами за митними та іншими платежами та порядок повернення платникам та/або надміру сплачених митних та інших платежів», перераховані Львівською митницею ДФС до Державного бюджету 22.01.2019 на рахунки з обміну доходів бюджету, відкриті в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Львівській області /а.с.15/.

29.05.2019 позивач звернувся до Львівської митниці ДФС про повернення митних платежів /а.с.17-18/.

Львівська митниця ДФС 11.06.2019 за №216/адв/3-70-19/42 скерувала представнику позивача лист, у якому зокрема, вказала на відсутність підстав для задоволення заяви про повернення митних платежів за митною декларацією від 21.01.2019 /а.с.19/.

Позивач вважаючи бездіяльність відповідача щодо нескладення висновку про повернення помилково сплачених митних платежів за результатами розгляду заяви позивача від 29.05.2019, з метою зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії. Звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Пунктами 8, 9, 27 ч. 1 ст. 4 МК України декларант особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування; декларація митної вартості - документ встановленої форми, що подається декларантом і містить відомості щодо митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України чи стосовно яких змінюється митний режим; митні платежі: а) мито; б) акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції); в) податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції).

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч. 6 ст. 257 МК України).

Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 266 МК України перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу органу доходів і зборів здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 266 МК України, у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 266 МК України, особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, відповідальність за відповідність задекларованого товару опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах несе декларант, який, у свою, чергу не позбавлений можливості здійснити додатковий огляд товару (транспортного засобу).

З огляду на викладене, суд вважає безпідставними доводи позивача про протиправність дій відповідача, які полягли у допуску об`єкта декларування до завершення митного оформлення та не складення відповідного акту, оскільки, як встановлено судом, факт невідповідності vin-коду на кузові автомобіля виявлено при рерєстрації автомобіля згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» №1388 від 07.09.1998, та огляду його експертом згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ України №537 від 31.05.2013 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення криміналістичних досліджень транспортних засобів і реєстраційних документів, що їх супроводжують, працівниками Експертної служби МВС України» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.08.2013 за №1309/23841) та проведення процедури, де після проведення експертизи встановлено сліди вварення номерної панелі з ідентифікуючим позначенням (vin-кодом) на кузові автомобіля.

Крім того, відповідні дії не є предметом дослідження у межах цієї справи та не досліджуються судом.

Суд зважає на покликання представника відповідача на те, що посадові особи митниці не є фахівцями у відповідних галузях для встановлення слідів вварення ідентифікаційного номера автомобіля. Транспортний засіб «Ауді А6» на митну територію України ввезено в режимі тимчасового ввезення 08.12.2016 громадянином Литви /а.с.53/ і жодного разу з митної території не вивозився, з огляду на що відповідач вважає, що такий номер міг бути зміненим і в Україні. Однак суд критично оцінює такі суб`єктивні покликання відповідача, через їх непідтвердження будь-якими доказами у справі.

Порядок і форми сплати митних платежів передбачено ст. 298 МК України, згідно з якою суми митних платежів, нараховані органом доходів і зборів, підлягають сплаті до державного бюджету платником податків безпосередньо на єдиний казначейський рахунок.

Суми митних платежів сплачуються в готівковій формі через касу органу доходів і зборів чи фінансової установи або у безготівковій формі через фінансову установу, крім випадків, передбачених цим Кодексом та законами України.

Перерахування сум митних платежів до Державного бюджету України із зазначених рахунків органу доходів і зборів здійснюється цим органом доходів і зборів.

Митні платежі сплачуються у валюті України. В окремих випадках, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України, митні платежі можуть бути сплачені в іноземній валюті за курсом, визначеним відповідно до статті 3-1 цього Кодексу.

Перерахунок сум митних платежів, визначених у валюті України, в іноземну валюту для цілей сплати митних платежів здійснюється за курсом, визначеним відповідно до статті 3-1 цього Кодексу.

Митні платежі можуть бути сплачені в будь-якій іншій формі, передбаченій законом.

Порядок нарахування, обліку та перерахування до державного бюджету сум митних платежів визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

На вимогу платника податків органи доходів і зборів зобов`язані видати підтвердження сплати митних платежів у письмовій формі.

Крім того, відповідно до п. 13 розділу III Порядку перерахування до державного бюджету митних та інших платежів, які вносяться до/або під час митного оформлення, ствердженого наказом Міністерства фінансів України №898 від 01.11.2017 (далі Порядок), кошти, що підлягають зарахуванню до державного бюджету як митні та інші платежі, не пізніше наступного робочого дня після дати завершення митного оформлення товарів перераховуються ДФС та митницями з депозитних рахунків 3734 та банківських рахунків 2603 у розрізі митниць та кодів класифікації доходів бюджету. Казначейство здійснює операції із зарахування митних та інших платежів до державного бюджету на підставі реєстрів ДФС, надісланих в електронному вигляді, протягом операційного дня у день отримання таких реєстрів. Головне управління Казначейства у м. Києві здійснює операції із зарахування митних та інших платежів до державного бюджету на підставі платіжних доручень митниць ДФС, надісланих в електронному вигляді, протягом операційного дня у день отримання таких платіжних доручень.

Згідно з приписами ст. 301 МК України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Повернення сум відповідних митних платежів здійснюється також у разі, якщо: 1) законом передбачено повернення сум сплаченого мита при поміщенні товарів у митний режим реімпорту або у митний режим реекспорту відповідно до розділу V цього Кодексу, а також в інших випадках, визначених цим Кодексом; 2) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, здійснюється зміна раніше заявленого митного режиму, якщо суми митних платежів, належних до сплати при поміщенні товарів у новий митний режим, є меншими, ніж суми митних платежів, сплачених при поміщенні їх у попередній митний режим; 3) відновлюється режим найбільшого сприяння, вільної торгівлі; 4) митну декларацію змінено або визнано недійсною; 5) у товарах, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за її межі, виявлено дефекти або вони якимось іншим чином не відповідають погодженим специфікаціям, за умови, що ці товари не ремонтувалися і не використовувалися відповідно на території України та за її межами (крім операцій, необхідних для виявлення дефектів або невідповідності) і повертаються протягом строку, визначеного підпунктом «а» пункту 3 частини другої статті 78 цього Кодексу; 6) платником податків подано органу доходів і зборів документи, які підтверджують наявність у нього на день подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення права на звільнення від сплати митних платежів.

Повернення сум митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, здійснюється у тому самому порядку, що і повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів за заявою платника податків за умови, що така заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

Повернення сплачених сум митних платежів здійснюється у валюті України. Якщо сплата або стягнення митних платежів здійснювалося в іноземній валюті, повернення сум митних платежів здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 3-1 цього Кодексу, на день, коли відбулася їх сплата.

Повернення не здійснюється: 1) якщо сума митних платежів, що підлягає поверненню, не перевищує 20 гривень; 2) в інших випадках, встановлених Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України, контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Пунктом 43.6 ст. 43 Податкового кодексу України визначено, що повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Послідовність та порядок виконання дій посадовими особами митниць Державної фіскальної служби (далі ДФС) та структурного підрозділу ДФС, до функціональних повноважень якого належить організація ведення єдиного рахунку для зарахування авансових платежів (передоплати), що вноситься підприємствами до/або під час митного оформлення (далі - підрозділ ДФС), при поверненні суб`єктам господарювання та/або фізичним особам (далі - платники податків) коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюється митницями ДФС, та пені, у тому числі у випадках, зазначених у ч.ч. 9, 10 ст. 55, ч. 5 ст. 299, ч.ч. 3, 5 ст. 301 МК України, ст. 43 Податкового кодексу України, ч. 1 ст. 9 глави V Додатка А до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990), ч. 3 ст. 11 глави ІІ Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП 1975 року визначаються Порядком повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №643 від 18.07.2017, зареєстрованого у Міністерства юстиції України 09.08.2017 за №976/30844.

Згідно із п. 1, 4, 5 розділу ІІІ Порядку №643 повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення. Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених ч. 5 ст. 301 Митного кодексу, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів. Після реєстрації в митниці ДФС заява платника податку про повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені передається на опрацювання до Підрозділу. Підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення та відсутність у нього податкового боргу. За результатами опрацювання готує висновок або лист про відмову в поверненні коштів з відповідним обґрунтуванням (пункт 11 цього розділу).

Таким чином необхідною умовою для повернення помилково та/або надміру сплачених грошових коштів є звернення платника податків із відповідною заявою не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування, та за наслідками розгляду такої заяви у разі обліку за даними інформаційних систем сум помилково та/або надміру сплачений, орган ДФС готує висновок на повернення такої суми (її частини).

Згідно із п. 1, 4, 5 розділу ІІІ Порядку № 643 повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення. Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 301 Митного кодексу, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів. Після реєстрації в митниці ДФС заява платника податку про повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені передається на опрацювання до Підрозділу. Підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення та відсутність у нього податкового боргу. За результатами опрацювання готує висновок або лист про відмову в поверненні коштів з відповідним обґрунтуванням (пункт 11 цього розділу).

Таким чином, необхідною умовою для повернення помилково та/або надміру сплачених грошових є звернення платника податків із відповідною заявою не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування, та за наслідками розгляду такої заяви у разі обліку за даними інформаційних систем сум помилково та/або надміру сплачений, орган ДФС готує висновок на повернення такої суми (її частини).

Слід зазначити, що визначення понять надміру сплачених чи помилково сплачених митних платежів МК України не містить. Разом з тим, відповідно до приписів підпунктів 14.1.115, 14.1.182 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України:

- надміру сплачені грошові зобов`язання суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату;

- помилково сплачені грошові зобов`язання суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб`єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов`язань.

Проаналізувавши викладене, митними платежами, що сплачені помилково, з позиції суду, є ті, що на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних або фізичних осіб, що не є їх платниками, а надміру сплаченими - ті, що сплачені їх платниками, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад відповідну суму.

Судом з`ясовано, що згідно з квитанцією №0.0..1 від 15.01.2019 позивачем сплачено на рахунок Львівської митниці ДФС 82910,00 грн., з призначення платежу: митне оформлення Т/з ОСОБА_2 (а.с.16).

Судом встановлено, що 21.01.2019 позивач оформив митну декларацію, а відповідні митні платежі за нею 22.01.2019 перераховані Львівською митницею ДФС на рахунки з обміну доходів бюджету, відкриті у Головному управлінні Державної казначейської служби України у Львівській області, що відповідає п. 13 розділу ІІІ Порядку №898.

Позивач у своїх письмових заявах, а його представник у судових засіданнях, неодноразово стверджували, що після сплати митних платежів, під час проведення перереєстрації авто у регіональному сервісному центрі МВС України у Львівській області, у ОСОБА_2 вилучено відповідний транспортний засіб, ключ до авто та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_5 через наявний висновок експерта про ознаки знищення відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

У зв`язку з початком досудового розслідування за вказаним фактом за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 Кримінального кодексу України, авто арештоване, позивач визнаний потерпілим.

Позивач покликається на те, що внаслідок скоєння невстановленими особами вищевказаного кримінального правопорушення, вилучення і арешту майна, зважаючи на те, що митні платежі ним вже сплачені, у нього немає законної можливості поставити авто на облік, завершити його розмитнення, сплачені позивачем митні платежі слід вважати помилково сплаченими.

Позивач відповідно до вимог Порядку №643 подав заяву про повернення помилково та надміру сплачених платежів, однак отримав відмову від Львівської митниці.

Сторонами не оскаржується те, що розмитнюючи автомобіль «Ауді А6» позивач ОСОБА_2 сплатив митних платежів на загальну суму 82373,76 грн., а саме: 321 (ввізне мито) - 6288,23 грн.. 385 (акцизний податок) - 44792,86 грн., 093 (добровільна сплата) - 8500,00 грн., 328 (податок на додану вартість) - 22792,67 грн.

Також, сторонами не оскаржується те, що відповідачем вчинено дії щодо повернення позивачу надмірно сплачених митних платежів у розмірі 536,42 грн.

Разом з тим щодо суми 82373,76 грн. як зазначає позивач помилково сплаченої відповідачем жодних дій не вчинено, тобто допущено протиправну бездіяльність.

Однак у судовому засіданні представником позивача не обґрунтовано чому вказана сума митних платежів є саме помилково сплаченою, з урахуванням того, що позивач добровільно подавав декларацію 21.01.2019 для реєстрації цього транспортного засобу та сплачував митні платежі згідно з квитанцією від 15.01.2019 за розмитнення транспортного засобу.

Згідно з приписами п.п. 20, 21 МК України митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури; митна процедура - зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України сукупність митних формальностей та порядок їх виконання.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 269 МК України, відкликання митної декларації допускається лише до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму.

Згідно з приписами абзацу 3 п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України суму податкового зобов`язання, визначену у митній декларації, платник податків зобов`язаний сплатити до/або на день подання митної декларації.

З огляду на викладене у сукупності, позивач при поданні декларації від 21.01.2019 та митному оформленні автомобіля легкового «Ауді А6» ОСОБА_2 добровільно сплачено суму митних платежів 82373,76 грн., отже такі не можуть вважатись сплаченими помилково.

Таким чином підстав для повернення з бюджету відповідних сум митних платежів при митному оформленні товару, автомобіля марки «АUDI A6», номер кузова: НОМЕР_2 за митною декларацією №UA209190/2019/006886 від 21.01.2019 немає.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки позивачем не підтверджено вимог позовної заяви, відповідачем такі спростовано у повному обсязі, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України відшкодування судових витрат відповідачу, якому у задоволенні позову відмовлено, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 294, 295, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_6 ).

Відповідач: Львівська митниця ДФС (79000 , м. Львів , вул. Костюшка, 1 ; ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області (79005, м. Львів, вул. К.Левицького, 18; ).

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.10.2019.

Суддя Кравців О.Р.