Справа № 200/11360/19-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 р. Справа№200/11360/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ; адреса для листування: АДРЕСА_3 )

до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3)

про визнання протиправним та скасування рішення від 27 червня 2019 року № 58, визнання бездіяльності протиправної, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 58 від 27 червня 2019 року «Про відмову в призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на його заяву, подану разом із документами 27 червня 2019 року, визнання бездіяльність Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області протиправною, яка виразились у не зарахуванні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до загального страхового та пільгового стажу за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України періодів його роботи з 5 березня 1990 року по 7 червня 1990 року, з 8 червня 1990 року по 15 листопада 1991 року, з 18 листопада 1991 року по 19 січня 1996 року з 6 липня 2001 року по 3 червня 2002 року, з 10 червня 2002 року по 19 вересня 2003 року з 6 жовтня 2003 року по 3 жовтня 2004 року, з 14 жовтня 2004 року по 5 березня 2006 року, з 6 березня 2006 року по 20 жовтня 2007 року, з 19 листопада 2007 року по 31 липня 2010 року, з 9 серпня 2010 року по 27 грудня 2016 року, та не призначенні у зв`язку з цим пенсії за віком на пільгових умовах на заяву від 27 червня 2019 року, зобов`язання Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача про призначення останньому пенсії на пільгових умовах, яка була подана відповідачу 27 червня 2019 року із зарахуванням до пільгового трудового стажу за Списком № 1 періоди роботи позивача з 5 березня 1990 року по 7 червня 1990 року, з 8 червня 1990 року по 15 листопада 1991 року, з 18 листопада 1991 року по 19 січня 1996 року з 6 липня 2001 року по 3 червня 2002 року, з 10 червня 2002 року по 19 вересня 2003 року з 6 жовтня 2003 року по 3 жовтня 2004 року, з 14 жовтня 2004 року по 5 березня 2006 року, з 6 березня 2006 року по 20 жовтня 2007 року, з 19 листопада 2007 року по 31 липня 2010 року, з 9 серпня 2010 року по 27 грудня 2016 року, які відображені у довідках про пільговий стаж роботи №№ 3005/01, 3005/03, 3005/05, 3005/06, 3005/07 від 30 травня 2019 року, які видані ДП «Артемвугілля» та № 20 від 4 червня 2016 року, видана СП «Шахта ім. Карла Маркса» ДП «Орджонікідзевугілля» та підтверджуються наказами про підсумки атестації робочих місць за умовами праці з переліком робочих місць № 1091 від 28 липня 1995 року, № 378а від 15 квітня 1996 року, № 2а/а від 10 січня 2000 року, № 270 від 15 листопада 2000 року № 592а від 22 грудня 2000 року, № 740 від 19 липня 2004 року, № 26а/а від 10 листопада 2005 року, № 1716 від 25 листопада 2005 року, № 51-от від 16 жовтня 2007 року, № 740 від 14 липня 2009 року, № 315 від 25 червня 2002 року, № 561 від 24 червня 2007 року, № 355 від 22 липня 2012 року по ДП «Орджонікідзевугілля», довідками про заробітну плату №№ 3005/02, 3005/04, від 30 травня 2019 року, які видані ДП «Артемвугілля» та довідка про заробітну плату № 49 від 9 січня 2017 року видана по ДП «Орджонікідзевугілля».

Ухвалою від 25 вересня 2019 року суд залишив без руху позовну заяву позивача та надав десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків.

26 вересня 2019 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій виконав вимоги ухвали суду від 25 вересня 2019 року, чим усунув її недоліки.

Ухвалою суду від 1 жовтня 2019 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 29 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач своїм рішенням протиправно відмовив йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки Порядком № 637 передбачено право, а не імперативний порядок підтвердження трудового стажу, у той час як і його трудова книжка, так і надані додаткові довідки містять відомості на підтвердження його наявного трудового стажу. Крім того, позивач зауважив, що ним надавалася довідка про підтвердження пільгового стажу від 4 червня 2019 року № 20 в ДП «Шахта ім. Карла Маркса» ДП «Орджонікідзевугілля», видану у м. Горлівка, проте відповідач таку довідку відмовився приймати. При цьому, позивач підкреслив, що всі первинні документи, які сформовані до проведення антитерористичної операції не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особи права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий відповідний стаж роботи.

Відповідач до суду надав відзив на позовну заяву позивача, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог позивач та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, з аналогічних підстав, зазначених в оскаржуваному рішенні.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 14 грудня 2000 року КАлінінським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Позивач є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить довідка від 26 червня 2019 року № 1429-.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Як вбачається з наявних матеріалів справи 27 червня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (список № 1). Дана заява була прийнята відповідачем та зареєстрована за номером 6518.

Окрім того, на підставі наданої відповідачем розписки-повідомлення судом встановлено, що до заяви про призначення пенсії позивачем надано ряд документів, зокрема довідки про стаж № 3005/01, 03, 05, 06, 07 від 30 травня 2019 року та копія наказу про атестацію. Також, зі змісту розписки-повідомлення не вбачається визначення пенсійним органом переліку інших документів, недостатніх для призначення пенсії на пільгових умовах.

Судом встановлено, що відповідачем була розглянута зазначена заява позивача та результатом розгляду прийнято рішення від 19 липня 2019 року № 58 про відмову в призначенні пенсії.

Зі змісту оскаржуваного рішення відповідача вбачається, що підставою його прийняття була відсутність необхідного пільгового стажу позивача, через не зарахування відповідачем окремих періодів його роботи до пільгового стажу по Списку № 1 на підприємствах ДП «Артемвугілля» та СП «Шахта ім. Карла Маркса» ДП «Орджонікідзевугілля». Стосовно причин не зарахування періодів роботи на підприємстві ДП «Артемвугілля», відповідач в оскаржуваному рішенні визначив неможливість проведення зустрічної перевірки первинних документів на підтвердження пільгового стажу позивача, які знаходяться на непідконтрольній території та посилався на лист ДП «Артемвугілля» від 17 лютого 2017 року № 17.02/5, яким підприємство повідомило відповідача про неможливість надання первинних документів для проведення перевірки достовірності видачі довідок про пільговий стаж роботи у зв`язку з тим, що оригінали первинних документів зберігаються в архіві підприємства на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу по Списку № 1 періодів роботи позивача на підприємстві СП «Шахта ім. Карла Маркса» ДП «Орджонікідзевугілля» відповідач зазначив, що позивачем не надано довідок, уточнюючих пільговий стаж роботи на зазначеному підприємстві.

Відомостями трудового стажу позивача серії НОМЕР_3 підтверджується, що у спірні періоди позивач працював на різних посадах, що дають право на пільгове призначення пенсії на означених підприємствах, а саме:

5 березня 1990 року позивача прийнято учнем забійника підземного з повним робочим днем в шахті;

9 квітня 1990 року позивача направлено на курси з підготовки забійників

8 червня 1990 року переведено забійником підземним;

15 листопада 1991 року звільнено за переведенням на шахту імені Калініна;

18 листопада 1991 року позивача прийнято забійником підземним з повним робочим днем під землею за переведенням з Управління АЛЗапад;

19 січня 1996 року позивача звільнено за переведенням на «ЦО97 «Калининская»;

29 січня 1996 року прийнято електрослюсарем (слюсарем) черговим та по ремонту обладнання загального виробництва четвертого розряду в порядку переведення з шахти ім.. Калініна;

25 червня 2001 року звільнено за власним бажанням;

6 липня 2001 року позивача прийнято забійником на відбійних молотках шостого розряду підземним на Артемівське виробниче об`єднання по видобутку вугілля «Артемвугілля», шахта «Олександр-Захід»;

3 червня 2002 року звільнено за власним бажанням;

10 червня 2002 року позивача прийнято на посаду підземного забійника 6 розряду з повним робочим днем в шахті на ДВАТ «Шахта імені А.І. Гайового»;

19 вересня 2003 року звільнено за власним бажанням;

6 жовтня 2003 року позивача прийнято до Шахтоуправління ім. М.І. Калініна ДП «Артемвугілля» (шахто ділянка № 1) на посаду забійника з повним робочим днем в шахті;

3 жовтня 2004 року звільнено за власним бажанням;

14 жовтня 2004 року прийнято підземним забійником ДП «Орджонікідзевугілля»;

5 березня 2006 року звільнено за власним бажанням;

6 березня 2006 року позивача прийнято до структурного підрозділу ДП «Артемвугілля» забійником підземним з повним робочим днем під землею;

9 серпня 2010 року позивача прийнято на посаду підземного забійника 6 розряду, з якої звільнено 27 грудня 2016 року у зв`язку зі скороченням штату.

Зазначений факт та пільговий характер виконуваної позивачем роботи також підтверджується наданими позивачем довідками Державного підприємства «Артемвугілля» від 30 травня 2019 року № 3005/01 (періоди роботи з 5 березня 1990 року по 7 червня 1990 року та з 8 червня 1990 року по 15 листопада 1991 року), № 3005/03 (періоди з 18 листопада 1991 року по 19 січня 1996 року та з 6 жовтня 2003 року по 3 жовтня 2004 року), № 3005/05 (період з 6 липня 2001 року по 3 червня 2002 року), № 3005/06 (періоди роботи позивача з 6 березня 2006 року по 20 жовтня 2007 року та з 19 листопада 2007 року по 31 липня 2010 року), № 3005/07 (період з 10 червня 2002 року по 19 вересня 2003 року).

Також, пільговий характер роботи позивача підтверджується наказами про проведення атестації робочих місць від 22 грудня 2000 року № 592а Державного відкритого акціонерного товариства «Шахта імені А.І. Гаєвського», від 19 липня 2004 року № 740 на підприємстві Шахтоуправління ім. М.І. Калініна, від 1 листопада 2005 року № 26 а/г на шахті імені Олександр-Запад.

Відповідно до наказу Державного відкритого акціонерного товариства «Шахта ім. А.І. Гаєвського» від 25 листопада 2005 року № 171 б «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» було затверджено перелік професій та посад, яким за умовами атестації підтверджено право на пільгову пенсію по Списку № 1 та підтверджено таке право для професії підземного гірника, всім робітникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах.

Згідно наказів Державного підприємства «Артемвугілля» від 16 жовтня 2007 року № 51-от «Про результати атестації робочих місць», від 14 липня 2009 року № 740 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці Список № 1» було затверджено Перелік робочих місць, робот, професій та посад, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1, а також пільги та компенсації за роботи у шкідливих умовах, до якого включено посаду, на якій працював позивач.

Крім того, дані про роботу позивача з 2000 року по 2014 рік наявні в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5, що наявні в матеріалах справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з нормами статті 114 зазначеного Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників. Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Як встановлено судом раніше, позивачем для призначення пенсії на пільгових умовах, окрім трудової книжки, були надані документи, що підтверджують факт перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Відповідно до Додатку 1 Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р як місто Горлівка, так і місто Єнакієве, де перебувають підприємства на яких працював позивач та які не зараховує до пільгового стажу відповідач, відноситься до території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Абзац 7 пункту 20 Порядку № 637 доповнено постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1028 наступного змісту: в разі розміщення підприємств, установ, організацій на тимчасово окупованій території України або в районах проведення АТО можливе підтвердження спеціального стажу за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд погоджується, що відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Однак, як зазначив відповідач, провести перевірку достовірності документів не має можливості тому, що первинні документи підприємства знаходяться на непідконтрольній українській владі території.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Суд звертаю увагу відповідача, що в обґрунтування неможливості проведення перевірки достовірності наданих позивачем документів, що стало підставою для відмови у зарахуванні окремих періодів його роботи до пільгового стажу, відповідач у своєму рішенні, зокрема посилався на лист ДП «Артемвугілля» від 17 лютого 2017 року, яким повідомлено про неможливість надання підприємством первинних документів для проведення перевірки. Натомість, матеріали справи не містять доказів щодо направлення запиту чи вчинення інших необхідних дій відповідачем щодо підтвердження спірних періодів роботи позивача. Крім того, незважаючи на те, що підприємство ДП «Орджонікідзе» здійснило перереєстрацію свого місцезнаходження до міста Харкова, у матеріалах справи також відсутні докази щодо здійснення дій, спрямованих на отримання необхідних для призначення пенсії документів.

Також, суд зауважує, що відсутність можливості проведення перевірки не може позбавляти позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у спірні періоди на означених підприємствах. Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами.

За приписами статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров`я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу статті 6 КАС України враховується судом при розгляді даної справи.

Наведені вище обставини свідчать про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується статтею 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необґрунтованою відмову відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу позивача спірних періодів його роботи, та як наслідок адміністративний позов позивача є обґрунтованим та позовні вимоги підлягають задоволенню.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду,може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. З аналізу вищезазначених правових норм суд дійшов висновку, що відповідач своїми діями не забезпечив справедливої рівноваги, запобігаючи несприятливим наслідкам, які можуть виникнути після прийняття такого рішення для захисту основоположних прав конкретної особи, використовуючи свої функції, покладені статтею 19 Конституції України. Водночас, надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту порушеного права суд зазначає, що належним способом захисту є не визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу, а визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 19 липня 2019 року № 58.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. відповідно до квитанції від 11 вересня 2019 року, який підлягає стягненню у повному обсязі з відповідача з урахуванням лише обрання судом більш ефективного способу захисту порушених прав позивача, що й спричинило часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ; адреса для листування: АДРЕСА_3 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про визнання протиправним та скасування рішення від 27 червня 2019 року № 58, визнання бездіяльності протиправної, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19 липня 2019 року № 58 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 червня 2019 року № 6518 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи позивача з 5 березня 1990 року по 7 червня 1990 року, з 8 червня 1990 року по 15 листопада 1991 року, з 18 листопада 1991 року по 19 січня 1996 року з 6 липня 2001 року по 3 червня 2002 року, з 10 червня 2002 року по 19 вересня 2003 року з 6 жовтня 2003 року по 3 жовтня 2004 року, з 14 жовтня 2004 року по 5 березня 2006 року, з 6 березня 2006 року по 20 жовтня 2007 року, з 19 листопада 2007 року по 31 липня 2010 року, з 9 серпня 2010 року по 27 грудня 2016 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань зі Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області , Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ; адреса для листування: АДРЕСА_3 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 29 жовтня 2019 року. Повне судове рішення складено 29 жовтня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар