Справа № 813/6216/15
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 813/6216/15

адміністративне провадження № К/9901/2932/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 813/6216/15

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Турківського районного суду Львівської області про визнання протиправною відмови і зобов`язання вчинити дії

за касаційною скаргою Турківського районного суду львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду (суддя Кравців О. Р.) від 12 квітня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду (склад колегії суддів: Кузьмич С. М., Гулид Р. М., Улицький В. З.) від 04 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Турківського районного суду Львівської області, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Турківського районного суду Львівської області у наданні інформації на запит від 31 жовтня 2015 року;

- зобов`язати Турківський районний суд Львівської області надати повну, достовірну та зрозумілу інформацію на запит ОСОБА_1 від 31 жовтня 2015 року.

2. Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що Турківським районним судом Львівської області було неправомірно відмовлено ОСОБА_1 в доступі до публічної інформації, оскільки інформація, щодо якої йшлося в запиті не має ознак інформації з обмеженим доступом, тобто такої інформації, шкода в оприлюдненні якої переважає суспільний інтерес в її отриманні і становить загрозу національній безпеці.

3. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року, позов задоволено частково.

Зобов`язано Турківський районний суд Львівської області надати відповідь на запит ОСОБА_1 від 31 жовтня 2015 року про надання публічної інформації.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Турківського районного суду Львівської області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 243,60 грн.

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 31 жовтня 2016 року Турківський районний суд Львівської області звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року, а справу направити на новий судовий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

6. 03 січня 2017 року до Вищого адміністративного суду України від ОСОБА_1 надійшли заперечення на касаційну скаргу Турківського районного суду Львівської області, в яких позивач просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.

7. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.

8. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

9. Відповідно до пп. 4 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

10. 10 січня 2018 року касаційну скаргу Турківського районного суду Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року у справі № 813/6216/15 передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (склад колегії суддів: Білоус О. В. - головуючий суддя, Желтобрюх І. Л., Стрелець Т. Г.).

11. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 560/0/78-19 від 31 травня 2019 року призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Білоуса О. В., що унеможливлює його участь у розгляді касаційної скарги.

12. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05 червня 2019 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.

13. Ухвалою Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

14. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 31 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Турківського районного суду Львівської області з запитом про надання публічної інформації щодо відпустки судді Турківського районного суду Львівської області Строни Т. Г.

15. Відповідач у своєму листі від 5 листопада 2015 року № 6023/01-52/15-Вих надав відповідь про те, що на підставі наказу голови Державної судової адміністрації України від 23 жовтня 2012 року наказом голови Турківського районного суду від 15 квітня 2013 року затверджено Перелік відомостей, що становлять службову інформацію, та які можуть міститися в документах з організації діяльності Турківського районного суду. Відповідно до цих нормативно-правових актів відомості, що можуть міститися у документах з організаційно-кадрової роботи суду, в тому числі щодо надання відпусток, є службовою інформацією, доступ до такої інформації обмежено. Службова інформація не підлягає наданню на запит громадянина чи юридичної особи. Також роз`яснено право на звернення з оскарженням такої відмови до голови Турківського районного суду, начальнику Територіального управління ДСА України у Львівській області. Зазначений лист підписаний відповідальною особою з питань доступу до публічної інформації - консультантом С. В. Хащівським.

16. Судами також встановлено, що Наказом голови Турківського районного суду від 15 квітня 2013 року № 11 затверджено Положення про порядок організації доступу до публічної інформації, що знаходиться у володінні Турківського районного суду, згідно з пунктом 1.3 якого відповідальним за організацію доступу до публічної інформації, що знаходиться у розпорядженні суду, є консультант суду Хащівський Степан Васильович , завданнями якого є забезпечення опрацювання, систематизації, аналізу та контролю щодо задоволення запитів на інформацію та надання консультацій під час оформлення запитів.

17. Згідно з пунктом 2.20 та 2.21 посадової інструкції консультанта Турківського районного суду, затвердженої наказом Турківського районного суду від 8 квітня 2015 року № 14 консультант здійснює облік звернень громадян та юридичних осіб, проводить аналіз роботи суду з розгляду звернень; за дорученням голови суду чи керівника апарату суду розглядає звернення та готує проекти відповідей на них.

18. Вважаючи, що відповідач неправомірно відмовив у наданні запитуваної інформації, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

19. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходили з того, що консультант Турківського районного суду порушив встановлений законодавством порядок доступу до публічної інформації, надавши особисто відповідь на запит позивача про надання інформації, оскільки така інформація, або відмова у доступі до неї могла бути надана від імені розпорядника інформації (суду) лише головою суду, або особою, яка його заміщає. Посадовою інструкцією консультанта не передбачено таких повноважень як надання відповідей на звернення, а лише здійснення обліку звернень, їх розгляд та підготовка проектів відповідей на них. Таким чином, оскільки суб`єкт, що відмовив у наданні запитуваної позивачем інформації на переконання суду першої інстанції є неналежним, суд першої інстанції дійшов висновку про недоцільність та передчасність оцінки мотивів такої відмови.

20. Також судами зазначено, що розпорядником запитуваної позивачем інформації у даному випадку є Турківський районний суд. Посадовою інструкцією Хащівського С. В. не зазначено, що у нього є повноваження на надання відповідей на запити про доступ до публічної інформації, таким чином у даному випадку відповідь на запит позивача була надана невідповідним суб`єктом, а відтак суди дійшли висновку про необхідність зобов`язати відповідача надати відповідь на запит позивача від 31 жовтня 2015 року про надання публічної інформації належним чином.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

21. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо часткового задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.

22. Зокрема, скаржник зазначив, що Законом України «Про доступ до публічної інформації» не зазначено, що від імені розпорядника інформації відповідь обов`язково має надавати керівник, а не відповідальна особа. Відтак, Закон не передбачає надання інформації особисто керівником розпорядника інформації і не заперечує можливості здійснення таких дій через відповідальну особу.

23. Також, скаржник у касаційній скарзі здійснює виклад обставин та надає їм відповідну оцінку, цитує норми процесуального та матеріального права, а також висловлює свою незгоду із оскаржуваними судовими рішеннями про часткове задоволення позовних вимог.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

24. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, у відповідності до ч. 1 ст. 341 КАС України, виходить з наступного.

25. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

27. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

28. Згідно п. 2 ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується, серед іншого, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

29. Відповідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

30. Статтею 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

31. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

32. Колегія суддів, на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин, та за такого правового регулювання спірних правовідносин, погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що розпорядником запитуваної позивачем інформації у цьому випадку є Турківський районний суд Львівської області, відтак відповідь на запит ОСОБА_1 була надана невідповідним суб`єктом.

33. Оцінюючи доводи касаційної скарги у їх сукупності, колегія суддів зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду та ухвалення оскаржуваних судових рішень, та їм була надана належна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не наведено.

34. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

35. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

36. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

37. Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Турківського районного суду львівської області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року у справі № 813/6216/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов