Справа № 360/2108/19
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2019 року справа №360/2108/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року у справі № 360/2108/19 (головуючий І інстанції А.Г. Секірська ) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 9-1 Постанови КМУ від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п.п. 2-3 Постанови КМУ від 15.11.2017 року №851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням проведених виплат;

зобов`язати відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2019, обчисливши її з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п.п. 2-3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням проведених виплат;

зобов`язати відповідача відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснити з 01.01.2019 перерахунок пенсії по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.01.2019 до моменту здійснення перерахунку.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що отримує пенсію відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)/2019 змінено положення частини третьої статті 59 Закону та розширено раніше встановлений перелік осіб, на яких поширювався порядок обчислення пенсії по інвалідності, визначений цими положеннями Закону.

08.05.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, пункту 9-1 постанови КМУ від 23.11.2011 № 1210 та п.п.2-3 постанови КМУ від 15.11.2017 № 851 з урахуванням проведених виплат.

Листом від 15.05.2019 відповідачем відмовлено у перерахунку призначеної пенсії.

Вважає дії відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії протиправними та такими, що порушують його конституційні права.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 08 травня 2019 року та неприйняття обґрунтованого рішення про перерахунок або відмову в перерахунку пенсії за наслідками її розгляду.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області прийняти обґрунтоване рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 08 травня 2019 року, з урахуванням висновків суду щодо наявності в позивача права на обчислення розміру пенсії позивача, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, п. 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, п.п. 2-3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Позивач звернувся до відповідача з заявою довільної форми про здійснення перерахунку обчисленої пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Листом відповідача від 15.05.2019 року №11310/02-22 позивачу надано відповідь з урахуванням форми звернення.

Позивач приймав учать у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, відтак дія норми частини третьої статті 59 Закону на нього не поширюється.

Оскільки на момент звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії зміни до ЗУ Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та пункту 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи внесені не були, управління пенсійного фонду не мало правових підстав провести позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2019 року, обчисливши її з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановила наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 57), перебуває на обліку в УПФУ в м. Сєвєродонецьку та з 01.04.2009 отримує пенсію по інвалідності відповідно до статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується розпорядженням УПФУ в м. Сєвєродонецьку від 03.04.2009 № 193256 (а.с.86).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 (категорія 1) від 28.02.2019, серії НОМЕР_3 від 05.07.2006 позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та особою з інвалідністю другої групи, що підтверджено довідкою серії 12 ААА № 008677 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги (а.с. 58-61)

Згідно свідоцтва про хворобу від 30.06.2006 № 110 Лікарсько-експертної комісії МНС України захворювання ОСОБА_1 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 62).

Відповідно витягу з наказу начальника УВС Ворошиловградського облвиконкому від 22.04.1987 № 654с ОСОБА_1 відряджено в розпорядження начальника УПО УВС Київського облвиконкому для виконання спеціального завдання в зоні Чорнобильської АЕС строком на 3 місяці (а.с. 63).

Згідно з довідкою від 14.07.1987 форми № 1, виданою керівником оперативної групи УВС Київського облвиконкому, ОСОБА_1 з 14.04.1987 по 14.07.1987 виконував службові обов`язки в оперативній групі УВС Київського облвиконкому з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Місце роботи з 14.04.1987 по 14.07.1987 у зоні небезпеки № 1 з періодичним виїздом в зони № 2 та № 3 (а.с. 63).

Відповідно довідки від 18.12.2006 № 366, виданою т.в.о. військового комісара Сєвєродонецького міського військового комісаріату В.І. Морозовим, ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах з 30.11.1968 по 04.12.1970 (а.с. 87).

08.05.2019 позивач звернувся до УПФУ в м. Сєвєродонецьку з заявою довільної форми, в якій просив провести перерахунок обчисленої пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2019 (а.с. 64-65), до якої додав рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)/2019.

15.05.2019 відповідачем надано відповідь за № 11310/02-22 на звернення позивача від 08.05.2019, в якому зазначено, що згідно з Рішенням Другого Сенату Конституційного Суду України від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)/2019 за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення дійсної строкової, яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 № 796-ХІІ зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяних внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюється лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби, набувають право на обчислення розміру пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону після внесення відповідних змін до частини третьої статті 59 Закону та пункту 9-1 постанови КМУ від 23.11.2011 № 1210.

Таким чином, здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, на даний момент немає законних підстав (а.с. 67).

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту шостого частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788- далі - Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону № 1788-XII визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку (стаття 6 Закону № 1788-XII).

Статтею 15 Закону № 1788-XII визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі за текстом - Закон № 796-XII) врегульовані основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до статті 1 Закону № 796-ХІІ цей закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Враховуючи, що позивач є особою, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), то відповідно до статті 54 Закону № 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Згідно зі статтею 49 пенсії особам, віднесеним до категорій 1, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Щодо посилання апелянта на відсутність в позивача права на обчислення розміру пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на 01.01.2019, суд зазначає наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах з 30.11.1968 по 04.12.1970 (а.с. 87), з 14.04.1987 по 14.07.1987 виконував службові обов`язки в оперативній групі УВС Київського облвиконкому з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні небезпеки № 1 з періодичним виїздом в зони № 2 та № 3 (а.с. 63), з 01.04.2009 отримує пенсію по інвалідності відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі відшкодування фактичних збитків (а.с. 86).

Статтею 59 Закону № 796-XII в редакції, яка застосовується з 01.10.2017, встановлено, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до ст. 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Порядок № 1210) доповнено пунктом 9-1 згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 851 від 15.11.2017 та застосовується з 01.10.2017.

Цією ж Постановою внесено зміни до Пункту 1 Порядку № 1210, а саме розширено перелік статей Закону № 796-XII, на які поширюється дія Порядку, шляхом включення до нього статті 59 Закону № 796-XII, зазначені зміни застосовуються з 01.10.2017.

Пунктом 9-1 Порядку № 1210 визначено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою:

П=Зс *Кзс * (Кв / 100%)

де П - розмір пенсії;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки;

Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії;

Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:

Кзс = Зп (мін)*5 / 3с1

де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

25.04.2019 Конституційним Судом України прийнято рішення № 1-р(ІІ)2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19), яким вирішено:

1) визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення дійсної строкової, яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю;

2) словосполучення дійсної строкової, що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до статті 91 Закону України Про Конституційний Суд України від 13.07.2017 № 2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, вимога частини третьої статті 59 Закону № 796-XII щодо участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби втратила чинність з 25.04.2019.

Відтак, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що саме з цього часу позивач набув право на перерахунок пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати на підставі частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ.

Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними посилання апелянта, що особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби, набудуть право на обчислення розміру пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ лише після внесення відповідних змін до неї.

Стосовно посилання апелянта на те, що оскільки позивач звернувся з заявою довільної форми, тому відповідь надавалася у відповідності з Законом України Про звернення громадян, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Вказана норма кореспондується з п. 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22- далі - Порядок № 22-1), відповідно до якої заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 визначено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком.

Згідно з п. 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.7 Порядку № 22-1 визначено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України Про звернення громадян від 02.10.1996 № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявою, викладеною в довільній формі, про перерахунок обчисленої пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 року(а.с. 25-28).

Разом з тим, право на обчислення розміру раніше призначеної пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати у відповідності до частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ в позивача, який з 2009 року отримує пенсію по інвалідності на підставі статті 54 Закону, виникло, як зазначено вище, з 25.04.2019, і таке право має бути реалізовано позивачем шляхом подання заяви.

Конструкція правової норми частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ передбачає можливість обчислення пенсій по інвалідності військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, або відповідно до цього Закону, або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

В межах спірних правовідносин йде мова лише про зміну порядку обчислення розміру раніше призначеної пенсії по інвалідності, вид пенсії не змінюється, з урахуванням чого позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок довільного зразка, яка містить всі необхідні дані для здійснення відповідачем такого перерахунку.

Разом з тим, відповідачем заяву позивача розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян», рішення щодо перерахунку позивачу пенсії відповідно до Закону № 796-ХІІ відповідачем не приймалося, лист відповідача від 15.05.2019 № 11310/02-22 має роз`яснювальний характер та не тягне для позивача правових наслідків.

Верховним Судом у постанові від 30.05.2018 у справі № 537/3480/17 зроблено висновок, що зазначаючи про недотримання порядку звернення до Пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, суд апеляційної інстанції припустився формалізму, оскільки, по-перше, зі змісту заяви вбачається, що вона містить всю необхідну інформацію, що передбачена і заявою встановленого зразка, а, по-друге, з огляду на відповідь УПФ, неналежна форма заяви не була підставою для відмови.

З урахуванням викладеного суд погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.05.2019 та неприйняття обґрунтованого рішення за наслідками її розгляду.

Суд не приймає посилання апелянта, що вимога позивача щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2019 року є неправомірною, оскільки судом першої інстанції правильно визначено право позивача на такий перерахунок лише з моменту ухвалення рішення Конституційним Судом України відповідно до ст. 45 Закону України №1058.

Суд не приймає посилання відповідача на певний перелік постанов Кабінету Міністрів України, які на його переконання повинні бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акта. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України відносяться до категорії підзаконних.

З огляду на викладене, підзаконні нормативно-правові акти не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили, відтак, посилання відповідача на положення підзаконних нормативно-правових актів є необґрунтованим.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено п. 3, п. 8, ч. 6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, а також типові справи.

Згідно з п. 2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Таким чином зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року у справі № 360/2108/19 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року у справі № 360/2108/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 29 жовтня 2019 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 29 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв