Справа № 120/2658/19-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 жовтня 2019 р. Справа № 120/2658/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2019 року у справі № 127/29445/18 встановлено факт, що син позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Для оздоровлення свого сина позивач вирішила вивезти його на відпочинок за кордон, проте їй пояснили, що для цього необхідно надати дозвіл батька дитини. Разом з тим, у свідоцтві про народження дитини в графі батько записаний не ОСОБА_3 , а неіснуюча особа ОСОБА_4 . Тому, 03.05.2019 року позивач звернулась до відповідача з відповідною заявою щодо зміни прізвища батька в актовому записі про народження дитини на підставі зазначеного вище рішення суду про встановлення факту родинних відносин. За результатами розгляду вказаної заяви, відповідач листом за вих. № 1393 16.3-127 відмовив у внесенні відповідних змін до актового запису про народження дитини. Свою відмову відповідач мотивував тим, що рішення суду про встановлення факту родинних відносин не є підставою для внесення змін до актового запису про народження, а відтак позивачеві слід звернутися до суду з новою заявою про встановлення факту батьківства згідно положень ст. 130 Сімейного кодексу України. Позивач таку відмову вважає протиправною, адже позовна заява до Вінницького міського суду Вінницької області, за наслідками розгляду якої було винесено рішення від 06.03.2019 року у справі № 127/29445/18, була подана саме на підставі ст. 130 Сімейного кодексу України. Отже, повторно звернутися з тією самою позовною заявою позивач не може, тому звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 21.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників.

12.09.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначив, що із рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2019 року по справі №127/29445/18 вбачається, що заявниця зверталась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з метою реалізації спадкових прав, а не встановлення факту батьківства. Питання подальшої реєстрації факту батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану не розглядалось. Оскільки рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2019 року по справі №127/29445/18 не містить жодних вказівок на внесення змін в актовому записі, тому вважає, Вінницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ і Вінницькій області правомірно відмовив позивачу у виконанні рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2018 року по справі 127/29445/19 та роз`яснив заявниці її право звернутись до суду із заявою про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису, долучивши при розгляді справу орган реєстрації актів цивільного стану в якості заінтересованої особи.

24.09.2019 року надійшла відповідь на відзив відповідача, у якій позивач заперечує аргументи та доводи відповідача, вважає їх безпідставними і такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного податкового законодавства, а тому просить суд не брати до уваги при вирішенні справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2019 року встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Вінниці.

На підставі даного рішення нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 29.05.2019 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є його малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03.05.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою щодо зміни прізвища батька в актовому записі про народження дитини на підставі рішення суду про встановлення факту родинних відносин.

Вінницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану листом від 01.06.2019 року вих. № 1393-16.3-127 відмовив у внесенні відповідних змін до актового запису про народження дитини, яка обґрунтована тим, що рішення суду про встановлення факту родинних відносин не є підставою для внесення змін до актового запису про народження.

Вважаючи дану відмову протиправною, позивач звернулась до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулює та визначає Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року №2398- VI (далі Закон №2398-VІ).

Відповідно до статті 2 Закону №2398-VІ актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Згідно пункту 2 частини першої статті 4 Закону №2398-VI органами державної реєстрації актів цивільного стану є відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану).

Частиною першою статті 6 Закону №2398-VІ передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд, здійснюють відповідно до законодавства шип повноваження.

Відповідно до частин першої п`ятої статі 9 Закону №2398-VІ державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках.

Інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Зразки актових записів цивільного стану затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації.

Частиною п`ятою статті 9 Закону №2398-VІ передбачено, що правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Так, наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, було затверджено «Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» (далі Правила №96/5).

Відповідно до пункту 1.1 Правил №96/5 внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Згідно пункту 1.5. Правил №96/5 заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами.

Відповідно до пункту 1.10. Правил №96/5 питання про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання розглядається у тримісячний строк з дня подання відповідної заяви до відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно пункту 2.5. Правил №96/5 заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається: особою, щодо якої складено актовий запис; одним із батьків неповнолітнього (малолітнього); піклувальником неповнолітнього та опікуном малолітнього; опікуном недієздатної особи; спадкоємцем померлого; представником органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Відповідно до пункту 2.6. Правил №96/5 разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Пунктом 2.7. Правил №96/5 передбачено, що на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

Згідно пункту 2.12. на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення зміни до актового запису цивільного стану визначено і статтею 22 Закону №2398-VІ, яка, фактично, містить аналогічні наведеним вище положення. Зокрема, зазначено, що за наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Поряд з цим, як вбачається з обставин справи, позивачу було відмовлено у задоволенні заяви про внесення змін до актового запису листом №1393-16.3-127 від 01.06.2019 року.

Усупереч наведених вище норм, обґрунтований висновок про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану відповідачем не складався.

Крім цього, судом встановлено, що при розгляді заяви позивача про внесення змін до актового запису цивільного стану відповідач, усупереч вимогам пункту 2.7. Правил №96/5 не отримав й, відповідно, не додав до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що при вчиненні оскаржуваних дій суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб, встановлений законом.

Згідно із пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд наголошує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип обов`язковості суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність оскаржуваних бездіяльності, дій чи рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просила відповідача внести зміни до актового запису на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту батьківства.

Відповідно до підпункту 2.13.1 пункту 2.13. Правил №96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Однак, в судовому рішенні від 06.03.2019 року не зазначено про внесення змін до актового запису про народження дитини, що, фактично, і стало підставою для відмови у задоволенні заяви позивача.

Поряд з цим, відповідачем не заперечувався сам факт, встановлений судом, батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів

Згідно частини першої та другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних письмових доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що при зверненні до Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області із заявою про внесення змін до актового запису про народження сина позивачем було надано достатньо необхідних документів, на підтвердження зміни прізвища батька дитини та дитини на " ОСОБА_5 ".

Відповідно, у відповідача було достатньо необхідних відомостей для внесення змін до актового запису.

Згідно підпункту 2.13.2 пункту 2.13. Правил №96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині зобов`язання відповідача внести зміни до актового запису №3664, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 01.10.2011 року, а саме вказати прізвище дитини « ОСОБА_5 » та відомості в графі «батько» - ОСОБА_3 , громадянин України.

Щодо позовної вимоги про анулювання свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та видати нове свідоцтво про народження з врахуванням змін до актового запису суд зазначає наступне.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Отже, вимоги про анулювання свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, та видати нове свідоцтво про народження з врахуванням змін до актового запису на думку суду, є передчасними, адже спір в цій частині фактично не існує, оскільки анулювання та видача нового свідоцтва може мати місце лише після виконання даного рішення суду Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в частині внесення змін в актовий запис про народження дитини.

Відтак у задоволенні вимог у цій частині необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Питання розподілу судових витрат підлягає вирішенню у відповідності до положень ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати відмову Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області від 01.06.2019 року № 1393-16.3-127 про внесення змін в актовий запис про народження дитини на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2019 року у справі №127/29445/18.

Зобов`язати Вінницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області внести зміни до актового запису №3664, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 01.10.2011 року, а саме вказати прізвище дитини « ОСОБА_5 » та відомості в графі «батько» - ОСОБА_3 , громадянин України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 768,40 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення у повному обсязі виготовлене 25.10.2019 року.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна