Справа № 452/2441/19
Суддя: Кравців В. І.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/2441/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"24" жовтня 2019 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі судді Кравціва В.І.,

секретар судового засідання Макаревич Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку позовного провадження, встановленого для розгляду окремих категорії термінових адміністративних справ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону УПП в Рівненській області Сагана Вадимав Руслановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

та його представника адвоката Ахметової Г.В.,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 30 липня 2019 року пред`явив адміністративний позов до Головного управління Національної поліції у Рівненській області про визнання незаконною та скасування постанови від 15 липня 2019 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 1321 КУпАП.

У обґрунтування позову ОСОБА_1 посилався на те, що вказана постанова є незаконною, яка прийнята без відповідних правових підстав і порушує його законні права та інтереси, оскільки жодних порушень законодавства він не вчиняв.

Так, вказаного числа він здійснював міжнародний рейс за маршрутом Антверпен, Бельгія - Київ, Україна і на 434 км автодороги М06 Київ-Чоп його було зупинено поліцією та службою Укртрансбезпеки у Рівненській області, проведено зважування та виявлено нібито порушення правил перевезення великовагових вантажів, а саме у оспорюваній постанові зазначено, що при дозволеному навантаженні на строєну вісь 22 т, що по факту становить 24,08 т, чим порушив п. 22.5 ПДР України.

Відтак, зазначив, що 9 липня 2019 року він завантажився у м. Антверпен, Бельгія вантажем «Діетиленгілколь» в кількості 24,18 т із дотриманням усіх вагових обмежень щодо навантаження на осі та загального навантаження і прямував до місця розвантаження у м. Київ та перетинав кордон без жодних зауважень з боку митних органів, оскільки проходив зважування на кордоні та жодного перенавантаження не було виявлено.

Вказана обставина підтверджується Митною декларацією та іншою митною декларацією, яка не стосується даного перевезення.

Таким чином, не маючи жодного перенавантаження, прямуючи до місця розвантаження, 15 липня 2019 року був зупинений поліцією та службою Укртрансбезпеки у Рівненській області, на вимогу яких заїхав на ваги та при зважуванні виявлено, що транспортний засіб перенавантажений і навантаження на строєну вісь становить 24,08 т, замість дозволених 22 т, а загальна маса становить 41,14 т при дозволеній 40 т.

Не погоджуючись із такими результатами зважування, по дорозі до місця розвантаження він, позивач, заїхав на контрольні ваги Укртрансбезпеки, які знаходяться на 36 км автодороги Київ-Чоп, та провів контрольне зважування, про що йому було видано довідку від 16 липня 2019 року, відповідно до якої загальна маса його транспортного засобу становить 39,16 т, а не 41,14 т, як стверджували працівники Укртрансбезпеки і працівники поліції.

Вказана обставина також підтверджується ТТН міжнародного зразка (CMR) № В 73803 JM від 9 липня 2019 року, з якої видно, що маса завантаженого вантажу становить 24,180 кг, відсутністю записів про сплату єдиного збору за проїзд автомобільними дорогами у митній декларації на вантаж від 12 липня 2019 року,.

На підставі ухвали суду від 23 вересня 2019 року до участі у справі залучено належного відповідача інспектора роти № 4 батальйону УПП в Рівненській області Сагана В.Р.

Під час розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ахметова Г.В. у підтримання позовних вимог посилалися на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач інспектор роти № 4 батальйону УПП в Рівненській області Саган В.Р., будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не прибув без повідомлення причин, тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення позивача, його представника адвоката, дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами суд встановив таке.

Пунктом 11) ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 222 КУпАП станом на 15 липня 2019 року органи Національної поліції розглядали справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 132-1 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За правилами пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У пункті 10 розділу ІІІ вказаної Інструкції зазначено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення відомо, що 15 липня 2019 року інспектором роти № 4 батальйону УПП в Рівненській області Саганом В.Р. була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП - накладено на нього штраф у розмірі 510 грн., у якій зазначено, що ОСОБА_1 15 липня 2019 року о 17 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки MAN TGX 18/440/BODEYKIS3B, номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі Київ-Чоп порушив правила перевезення великовагових вантажів, а саме, при дозволеному навантаженні на строєну вісь 22 т, що по факту становить 24,08 т, чим порушив п. 22.5 ПДР (а. с. 5 ).

Даючи правову оцінку вказаній постанові суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтями 8 та 9 цього Кодексу встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 132-1 КУпАП, яка була чинною станом на 15 липня 2019 року, складом цього правопорушення є, зокрема, порушення правил проїзду великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, тобто дана норма є відсилочною.

Такі правила проїзду великовагових транспортних засобів визначені Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30, згідно з пунктом 3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється, зокрема рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх перевищує фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на строєні осі - 22 т.

Законом України від 11.09.2019 р. № 54-IX внесено зміни до ст. 132-1 КУпАП і доповнено Приміткою, відповідно до якої дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Отже, адміністративна відповідальність за ст. 132-1 КУпАП наступає не за саме перевищенням вагових параметрів, а за порушення правил проїзду великовагових транспортних засобів.

Крім цього, із міжнародної товарно-транспортної накладної та митної декларації форми МД-2 вбачається, що автомобіль яким керував позивач, був завантажений діетиленглюколем вагою нетто 24 180 кг у графі 47 митної декларації форми МД-2 відсутні нарахування платежів єдиного збору за проїзд з перевищенням встановлених розмірів загальної маси, осьових навантажень (а. с. 6, 8).

Із довідки про результати здійснення вагового контролю від 16 липня 2019 року видно, що на місці розташування пункту габаритно-вагового контролю на 36 км автодороги Київ-Чоп встановлено, що повна маса транспортного засобу, який складається із автомобіля марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричепа, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 39,16 тонн (а. с. 7).

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та вантажного напівпричепа відомо, що маса автомобіля без навантаження становить 6795 кг, а напівпричепа - 6400 кг (а. с. 10, 11)

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ураховуючи наведене у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

За правилами ч. 3 ст. 286 цього Кодексу за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема касувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 241- 244, 246, 250 КАС України,

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону УПП в Рівненській області Сагана В.Р. задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову серія ДП 18 № 544125, винесену 15 липня 2019 року інспектором роти № 4 батальйону УПП в Рівненській області Саганом В.Р., про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у праві про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення, протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя