Справа № 2340/4303/18
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4303/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Вівдиченко Т.Р., Ісаєнко Ю.А.,

за участю секретаря: Рагімової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Біоіл" до Державної фіскальної служби України, Черкаської ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (Чигиринське відділення), Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Біоіл» звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Черкаської ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (Чигиринське відділення), Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області та Черкаської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області (Чигиринське відділення) щодо тимчасового призупинення дії договору про визнання електронних документів від 09.02.2017 №040120162, укладеного між Черкаською ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області (Чигиринське відділення) та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «БІОІЛ»;

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області та Черкаську ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області (Чигиринське відділення) відновити дію договору про визнання електронних документів від 09.02.2017 №040120162 укладеного між Черкаською ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області (Чигиринське відділення) та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «БІОІЛ»;

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті для реєстрації податкових накладних товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «БІОІЛ», а саме: податкова накладна №10 від 17.09.2018, податкова накладна №11 від 17.09.2018, податкова накладна №12 від 18.09.2018, податкова накладна № 13 від 19.09.2018, податкова накладна № 14 від 19.09.2018, податкова накладна № 15 від 20.09.2018, податкова накладна №16 від 20.09.2018, податкова накладна №17 від 21.09.2018, податкова накладна №18 від 24.09.2018, податкова накладна №19 від 28.09.2018, податкова накладна №20 від 28.09.2018, податкова накладна №21 від 28.09.2018, податкова накладна №8 від 11.10.2018, податкова накладна №10 від 17.10.2018, податкова накладна №11 від 19.10.2018, податкова накладна №12 від 23.10.2018, податкова накладна №13 від 23.10.2018, податкова накладна №14 від 26.10.2018;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України вважати зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних наведені податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «БІОІЛ».

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області щодо одностороннього призупинення з 05.10.2018 договору про визнання електронних документів від 09.02.2017 №040120162.

Визнано протиправним та скасовано протокольне рішення засідання робочої групи Головного управління ДФС у Черкаській області з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість №41 від 05.10.2018 в частині призупинення дії договору про визнання електронних документів від 09.02.2017 №040120162, укладеного між Черкаською ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області (Чигиринське відділення) та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «БІОІЛ».

Зобов`язано Державну фіскальну службу України прийняти днем фактичного подання та розглянути питання щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «БІОІЛ»: №10 від 17.09.2018, №11 від 17.09.2018, №12 від 18.09.2018, №13 від 19.09.2018, №14 від 19.09.2018, №15 від 20.09.2018, №16 від 20.09.2018, №17 від 21.09.2018, №18 від 24.09.2018, №19 від 28.09.2018, №20 від 28.09.2018, №21 від 28.09.2018, №8 від 11.10.2018, №10 від 17.10.2018, №11 від 19.10.2018, №12 від 23.10.2018, №14 від 26.10.2018.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Державна фіскальна служба України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року в частині задоволення позовних вимог до цього відповідача та відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, та, оскільки вказаним скаржником не наведено нових підстав для скасування судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 лютого 2017 року між Черкаською ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області (Чигиринське відділення) та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім» БІОІЛ» укладено договір про визнання електронних документів №040120162, що підтверджується квитанцією №2 від 09.02.2017 року про прийняття документу.

Предметом укладеного договору є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як оригіналу. Договір надає Платнику податків можливість, а не зобов`язує його подавати до органів ДФС податкові документи у електронному вигляді, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до розділу 6 договору він набирає чинності з моменту його підписання та діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місяця реєстрації. У разі припинення дії договору надісланий платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

Протокольним рішенням засідання робочої групи Головного управління ДФС у Черкаській області з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість №41 від 05.10.2018 тимчасово призупинено дію договору про визнання електронних документів ТОВ «ТД «Біоіл», в зв`язку з відсутністю платника за місцезнаходженням, на підставі службової записки оперативного управління ГУ ДФС у Черкаській області від 03.10.2018 №3190/23-00-21-0405.

Протокольним рішенням засідання робочої групи Головного управління ДФС у Черкаській області з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість №45 від 02.11.2018 залишено без змін рішення №41 від 05.10.2018.

Вказане рішення обґрунтоване тим, що за результатами повторного виїзду за місцезнаходженням ТОВ «ТД «Біоіл» не встановлено місцезнаходження підприємства за даною адресою та не підтверджено фактичне місце проведення господарської діяльності (службова записка ОУ ГУ ДФС у Черкаській області від 25.10.2018 №3450/23-00-21-0405).

Позивачем засобами електронного зв`язку з метою реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, подано для реєстрації податкові накладні, а саме: податкова накладна №10 від 17.09.2018, податкова накладна №11 від 17.09.2018, податкова накладна №12 від 18.09.2018, податкова накладна № 13 від 19.09.2018, податкова накладна № 14 від 19.09.2018, податкова накладна № 15 від 20.09.2018, податкова накладна №16 від 20.09.2018, податкова накладна №17 від 21.09.2018, податкова накладна №18 від 24.09.2018, податкова накладна №19 від 28.09.2018, податкова накладна №20 від 28.09.2018, податкова накладна №21 від 28.09.2018, податкова накладна №8 від 11.10.2018, податкова накладна №10 від 17.10.2018, податкова накладна №11 від 19.10.2018, податкова накладна №12 від 23.10.2018, податкова накладна №13 від 23.10.2018, податкова накладна №14 від 26.10.2018.

Згідно надісланих позивачу квитанцій №1 за відповідними датами вказані накладні доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України, однак ДФС України не прийнято у зв`язку із виявленням помилки: «Документ не може бути прийнятий - Відсутній укладений з платником 36565962 договір про визнання електронних документів, який визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу. Надішліть заяву про приєднання до договору».

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису були врегульовані інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, що затверджена наказом ДПА України «Про подання електронної податкової звітності» від 10.04.2008 № 233, який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства фінансів України від 06.06.2017 року №557 «Про затвердження Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за №959/30827 (далі - Порядок №557).

Згідно з пунктом 4 Порядку №557 договори про визнання електронних документів, що на день набрання чинності цим наказом є чинними, продовжують діяти до виникнення підстав, визначених пунктом 14 розділу III Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого цим наказом.

Пунктом 14 розділу 3 Порядку №557 визначено підстави припинення дії договору електронного підпису, а саме: отримання інформації від АЦСК про завершення строку чинності (або скасування) посиленого сертифіката керівника; отримання інформації з Єдиного державного реєстру про зміну керівника; отримання інформації з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи; наявність в Реєстрі самозайнятих осіб інформації про зняття з обліку самозайнятої особи як платника податків в контролюючому органі; наявність у Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у зв`язку зі смертю.

Пунктом 4 розділу 6 Договору про визнання електронних документів №040120162 від 09.02.2017 року встановлено, що орган ДПС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Відповідно до пункту 45.2 ст. 45 ПК України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань`Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

В Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, зокрема відомості про місцезнаходження юридичної особи (п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Станом на момент вчинення оскаржуваних дій в Єдиному державному реєстрі відсутні записи про непідтвердження відомостей про позивача або про його відсутність за місцезнаходженням.

Згідно підпунктів «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі - ПК України), об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів та послуг місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

В розумінні пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246) податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Пунктом 12 Порядку №1246 визначено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Оскільки договір про визнання електронних документів не втратив своєї юридичної значимості для цілей реалізації позивачем права на подання для реєстрації податкових накладних в електронному вигляді та весь час з моменту укладання продовжував діяти, відповідно, й зберігався обов`язок центрального органу фіскальної служби приймати засобами телекомунікаційного зв`язку податкові документи, що вказує на наявність підстав для задоволення вимог позивача про прийняття для реєстрації вищеперелічених податкових накладних.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Вівдиченко Т.Р.

Суддя Ісаєнко Ю.А.

Повний текст постанови виготовлено - 25 жовтня 2019 року.