Справа № 440/3693/19
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3693/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 в якій просить суд:
визнати протиправною та скасувати оформлену листом № 12/2670 від 18 вересня 2019 року відмову відповідача в складенні висновку щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи з 29 травня 2019 року, інвалідність якого настала внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та направленні документів на розгляд комісії Міністерства оборони України;
зобов`язати відповідача у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів № 975 від 25 грудня 2013 року скласти висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи з 29 травня 2019 року, інвалідність якого настала внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та направити його на розгляд комісії Міністерства оборони України.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що у період з грудня 1982 року по листопад 1984 року проходив військову службу на території Демократичної Республіки Афганістан; де отримав поранення, які в подальшому призвели до інвалідності. Вищевказані обставини зумовили право позивача на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статей 16, 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 від 25 грудня 2013 року "Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві". За результатами розгляду відповідачем поданих позивачем для призначення та виплати одноразової грошової допомоги документів, Полтавським ОВК відмовлено у складені та направлення висновку розпоряднику бюджетних коштів Міністерству оборони України з тих підстав, що ОСОБА_1 звернувся за призначенням одноразової грошової допомоги поза межами строку, встановленого для вирішення питання про її призначення.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
11 жовтня 2019 року до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідачем зазначено, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги, скільки з часу його звільнення з військової служби пройшло понад три місяці /а.с. 28/.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач проходив військову службу з 29 вересня 1982 року по 18 листопада 1984 року, в період з 18 грудня 1982 року по 18 листопада 1984 року брав участь у наданні інтернаціональної допомоги на території Демократичної республіки Афганістан у складі в/ч ПП 51863 та брав участь у бойових діях /а.с. 17/.
У витязі з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військослужбовців (протокол № 114 від 29 квітня 2013 року) зазначено, що захворювання рядового у відставці ОСОБА_1 , 1964 року народження, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії /а.с. 16/.
Позивачу з 10 червня 2013 року вперше встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з захворюваннями, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії /а.с. 13/.
У подальшому, 29 травня 2019 року ОСОБА_1 втсановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку з наявністю захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії /а.с. 15/.
03 вересня 2019 року позивач звернувся зі заявою до Полтавського ОВК щодо складання висновку про призначення йому одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, та направлення висновку на комісію Міністерства оборони України /а.с. 28/.
Листом Полтавського ОВК від 18 вересня 2019 року № 12/2670 позивача повідомлено, що його документи щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 розглянуто. Зазначено, що згідно зі статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у редакції, яка діяла на час встановлення інвалідності в 2010 році та в 2018 році, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 та постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, передбачено, що одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим із строкової військової служби, у разі якщо інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби, настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби. Заявнику інвалідність встановлена понад 3-місячний термін після звільнення зі служби (звільнені - 18 листопада 1984 року, інвалідність вперше встановлена з 10 червня 2013 року). Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей " особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Відповідно до пункту 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії. Оскільки ОСОБА_1 звернувся за призначенням одноразової грошової допомоги з порушенням термінів передбачених законодавством, скласти висновок та направити його основному розпоряднику коштів на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України не вбачається можливим. Виходячи з вищезазначеного право на призначення одноразової грошової допомоги не вбачається /а.с. 12/.
Не погодившись з відповіддю Полтавського ОВК, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (Закон - № 2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється на: 1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей; 2) військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти; 3) військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей.
Частиною другою статті 16 Закону № 2011-XII (в редакції, що діяла станом на дату первинного встановлення інвалідності) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відтак, право на отримання одноразової грошової допомоги позивач набув 10 червня 2013 року у зв`язку із встановленням вперше групи інвалідності в зв`язку із наявністю захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
Слід зауважити, що станом на 10 червня 2013 року правовідносини щодо порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб регулювались Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 (надалі - Порядок № 499).
Підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 499 (в редакції, що діяла станом на дату первинного встановлення групи інвалідності), передбачено, що одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби - у розмірі: 33-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи; 30-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи; 27-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи. У разі встановлення більшого відсотка втрати працездатності або в разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Виплата одноразової грошової допомоги здійснюється в порядку черговості відповідно до дати подання документів.
Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності.
Разом із тим, суд не вбачає правових підстав для призначення спірної соціальної виплати на підставі Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (надалі - Порядок № 975), з огляду на таке.
Пунктом 2 Порядку № 975 передбачено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 (Офіційний вісник України, 2008 року, № 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 року № 284 (Офіційний вісник України, 2007 року, № 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 року № 1331 (Офіційний вісник України, 2007 року, № 89, ст. 3255) допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
На переконання суду, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги з 29 травня 2019 року у зв`язку із встановленням йому групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, на підставі Порядку № 499.
Відтак, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів № 975 від 25 грудня 2013 року скласти висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи з 29 травня 2019 року, інвалідність якого настала внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та направити його на розгляд комісії Міністерства оборони України задоволенню не підлягають.
Пунктом 3 та 5 Порядку № 499 (в редакції, чинній станом на дату звернення позивача із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності) передбачено, що особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військомату (далі - уповноважений орган) такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва); копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; копії документів завіряються в установленому порядку керівником уповноваженого органу.
За приписами пункту 7 Порядку № 499 керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку. Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.
Відповідно до пункту 4.8 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14 серпня 2014 року № 530, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за № 1294/26071 (надалі - Положення), висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідні органи подають до Департаменту фінансів Міністерства оборони України в 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів. Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.
Департамент фінансів Міністерства оборони України доводить рішення головного розпорядника коштів про виплату одноразової грошової допомоги до розпорядників коштів другого ступеня, військових частин та здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки (в установах Державного казначейства України) розпорядників коштів другого ступеня, військових частин, які фінансуються через Департамент фінансів Міністерства оборони України (пункт 4.10 Положення).
Виходячи зі змісту підпункту 30 пункту 10 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 671 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 730), головним розпорядником бюджетних коштів є Міністерство оборони України.
Отже, з аналізу вищезазначених правових норм випливає, що прийняття рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги знаходиться поза компетенцією відповідача та належить до повноважень Міністерства оборони України. На Полтавський ОВК покладено обов`язок з проведення відповідних процедурних дій з оформлення відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (Міністерства оборони України) розпорядниками нижчої ланки.
Таким чином, відповідач не наділений повноваженнями приймати рішення по суті поданої заяви, а уповноважений лише на складання висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги (можливості призначення та виплати такої допомоги) та направлення його разом із поданими особою документами до Міністерства оборони України.
З огляду на викладене розгляд заяви позивача відбувся без дотримання процедури, визначеної Порядком № 499 та Положенням, оскільки будь-яке рішення з цього питання Міністерством оборони України не приймалось, а лист Полтавського ОВК від 18 вересня 2019 року вих. № 12/2670 не може бути розцінений як рішення Міністерства оборони України про результати розгляду звернення позивача.
За викладених обставин, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування оформленої листом № 12/2670 від 18 вересня 2019 року відмови Полтавського ОВК у складенні висновку щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи з 29 травня 2019 року, інвалідність якого настала внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та направленні документів на розгляд комісії Міністерства оборони України - підлягають задоволенню.
Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивача, судом визнано за необхідне скористатись правом, передбаченим частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, та вийти за межі позовних вимог, зобов`язавши відповідача скласти висновок за заявою позивача від 03 вересня 2019 року щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Порядку № 499 як інваліду ІІ групи з 29 травня 2019 року, інвалідність якого настала внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та направити його на розгляд комісії Міністерства оборони України.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищезазначені висновки суду відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності свого рішення, що є підставою для скасування останнього.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243-246, 250, 255, 260, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати оформлену листом № 12/2670 від 18 вересня 2019 року відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 в складенні висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи з 29 травня 2019 року, інвалідність якого настала внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та направленні документів на розгляд комісії Міністерства оборони України.

Зобов`язати Полтавський обласний військовий комісаріат ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів № 499 від 28 травня 2008 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб" скласти та направити на розгляд комісії Міністерства оборони України висновок щодо виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи з 29 травня 2019 року, інвалідність якого настала внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя А.О. Чеснокова