Справа № 1340/5459/18
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/5459/18
У Х В А Л А

з питань виконання рішення

23 жовтня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Кушика Й.-Д.М., позивача ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 1340/5459/18 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для кореспонденції: АДРЕСА_2 ) до Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області (82613, Львівська область, Сколівський район, с. Верхнє Синьовидне, вул. Січових Стрільців, 45), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області (79019, м. Львів, пр. В. Чорновола, 4) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

16.10.2019 за вх. № 37415 на адресу Львівського окружного адміністративного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.03.2019 у справі № 1340/5459/18. В ньому позивач просить:

- встановити строк відповідачу для подання звіту про виконання судового рішення в адміністративній справі № 1340/5459/18 за позовом ОСОБА_1 до Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій;

- за наслідками розгляду такого звіту вирішити питання про накладення на голову Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області штрафу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що станом на 10.10.2019 суб`єктом владних повноважень - Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області рішення суду так і не виконане.

В судовому засіданні позивач зазначив, що станом на момент розгляду клопотання рішення суду від 07.03.2019 не виконане, оскільки рішенням відповідача від 14.03.2019 № 272 йому відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, хоча він вважає, що рішення суду повинно бути виконане шляхом надання такого дозволу.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду заяви, відтак суд, в силу ч. 4 ст. 382 КАС України вважає за можливе провести такий розгляд без їх участі.

Суд дослідив подане клопотання та матеріали справи, дійшов таких висновків.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з положеннями стаття 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Частинами 4, 7 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

В силу дії норми ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на важливість реального виконання судових рішень, це питання неодноразово ставало предметом обговорення як на національному, так і на міжнародному рівнях. Регулюванню цього питання, зокрема, присвячена Рекомендація № Rec (2003) 16 від 09.09.2003 року Комітету міністрів Ради Європи державам-членам "Про виконання адміністративних рішень і судових рішень у галузі адміністративного права", обов`язкова для виконання Україною як членом Ради Європи, в якій зазначається, що держави-члени повинні забезпечити виконання судових рішень адміністративними органами в межах розумного строку. Вони мають вживати всіх необхідних заходів згідно з законом з метою надання цим рішенням повної сили. У разі, якщо адміністративний орган не виконує судового рішення, слід передбачити відповідну процедуру, що дозволятиме домагатися виконання такого рішення, зокрема, за допомогою винесення судових заборон або накладення штрафів. Держави-члени повинні забезпечити притягнення адміністративних органів до відповідальності за відмову у виконання та невиконання судових рішень. Посадові особи, відповідальні за невиконання судових рішень, також можуть притягуватись до дисциплінарної, цивільної або кримінальної відповідальності у разі невиконання таких рішень.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40)

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Верхньосиньовидненської сільської ради Сколівського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності відповідача; зобов`язання відповідача виділити земельну ділянку орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована на її території для ведення садівництва позивачу; зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно земельної ділянки) орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована на території Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області для ведення садівництва позивачу

Рішенням від 07.03.2019 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області щодо нерозгляду заяв ОСОБА_1 від 05.06.2018 та від 02.10.2018. Зобов`язано Верхньосиньовидненську селищну раду Сколівського району Львівської області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 05.06.2018 та від 02.10.2018 та прийняти рішення щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки площею 0,12 га, що розташована на території Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області, для ведення садівництва. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 18.04.2019.

Разом з тим, судом встановлено, що рішенням Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області від 14.03.2019 № 272 повторно розглянуто заяву гр. ОСОБА_1 та відмовлено гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у безоплатну власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для ведення садівництва на території Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області.

Із мотивувальної частини рішення суд від 07.03.2019 вбачається, що суд, приймаючи таке рішення, виходив з того, що відповідач, розглядаючи заяву позивача від 05.06.2018 повинен був прийняти одне з двох рішень: 1) надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до вимог ст.118 Земельного кодексу України або 2) надати мотивовану відмову у її наданні. При цьому, у випадку надання відмови, відповідач має керуватись лише тими підставами, виключний перелік яких визначено у Земельному кодексі України. Разом з тим, відповідач скерував позивачу лист від 06.07.2018 у відповідь на заяву від 05.06.2018, а на заяву від 02.10.2018 - взагалі не відреагував. Відтак, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 05.06.2018 та від 02.10.2018 та прийняти саме рішення (а не лист-відповідь) щодо заяви про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки площею 0,12 га.

Суд звертає увагу, що предметом судового рішення є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 05.06.2018 та від 02.10.2018 та прийняти рішення, за результатами розгляду цих заяв. При цьому суд не визначав і не може визначати яким повинно бути це рішення. Це питання належить до компетенції Верхньосиньовидненської селищної ради, а не суду. Відтак, незгода позивача з результатами розгляду його заяв не свідчить про неналежне виконання відповідачем постанови суду від 07.03.2019.

Таким чином, суд доходить висновку, що Верхньосиньовидненська селищна рада Сколівського району Львівської області, прийнявши рішення від 14.03.2019 № 272 виконала рішення суду від 07.03.2019 в повному обсязі. Відтак, відсутні будь-які підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 1340/5459/18 і в задоволенні клопотання позивача слід відмовити.

Керуючись статтями 241, 256, 370, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 1340/5459/18 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 28.10.2019.

Суддя Р.П. Качур