Справа № 140/2910/19
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2910/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України у Волинській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження щодо виконання постанови про стягнення виконавчого збору,

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (далі УДМСУ у Волинській області, позивач) звернулося з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі УДВС ГТУЮ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.09.2019 ВП № 60016350 щодо виконання постанови про стягнення виконавчого збору з Камінь-Каширського РВ УДМС України у Волинській області у розмірі 16 692 грн.

Ухвалою суду від 16.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами глави 11 розділу 2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» КАС України.

24.10.2019 за вх. №17653/19 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог з врахуванням якої просить визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.09.2019 ВП № 60016350 в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 16 692 грн. (пункт 3).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.09.2019 Камінь-Каширським РВ УДМСУ у Волинській області отримано постанови від 10.09.2019 про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору у ВП №60016350 , винесені по примусовому виконанню виконавчого листа № 807/2019, виданого 05.09.2019 Волинським окружним адміністративним судом щодо зобов`язання Камінь-Каширський РВ УДМСУ у Волинській області оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

Однак, позивач зазначає, що Камінь-Каширським РВ УДМСУ у Волинській області добровільно виконано рішення суду та на адресу відповідача направлено лист від 26.09.2019 № 0701.6-6820/0701.1-19 про вжиті всі необхідні заходи щодо виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження, а саме: листом від 27.08.2019 № 0715-268/0715.1-19 рекомендовано гр. ОСОБА_1 прибути до Камінь-Каширського РВ УДМСУ у Волинській області для документування йому паспортом громадянина України у формі паспортної книжечки, який він отримав 21.09.2019.

Листом від 26.09.2019 було повідомлено державного виконавця про фактичне виконання рішення суду.

Отже, вважає, що рішення суду було виконане добровільно та в повному обсязі згідно виконавчого документа, а тому стягнення виконавчого збору є неправомірним.

Відтак, просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.09.2019 ВП № 60016350 в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 16 692 грн. (пункт 3).

Представник відповідача в письмовому відзиві на позовну заяву позовні вимоги заперечив та зазначив, що оскільки вищевказане рішення Волинського окружного адміністративного суду не виконане позивачем до відкриття виконавчого провадження, тому відповідачем правомірно винесено оскаржувану постанову з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» в частині стягнення виконавчого збору.

В судовому засіданні 24.10.2019 представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Підтвердила, що на виконання рішення суду їх управлінням д позивача направлявся лист від 26.09.2019 року про необхідність з`явитись у зручний час для оформлення паспорта за рішенням суду. ОСОБА_1 з`явився лише 19.09.2019 року. Доказів направлення вищевказаного листа управлінням через поштове відділення надати не може, як і доказів вручення його позивачу. В судове засідання 25.10.2019 не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві, просив в задоволенні позову відмовити повністю. В судове засідання 25.10.2019 не прибув.

Як визначено частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням наведеного, справу вирішено у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю з таких мотивів та підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з абзацом другим частини п`ятої статті 26 цього Закону у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Як встановлено частиною восьмою статті 26 Закону № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

У разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Тобто, зазначеними нормами чітко регламентовано дії державного виконавця при відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанні рішення суду та стягненні виконавчого збору.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

05.09.2019 Волинським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №807/2019.

10.09.2019 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області Трофимюком П.В., за заявою стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60016350 з примусового виконання виконавчого листа № 807/2019, виданого 05.09.2019 Волинським окружним адміністративним судом про зобов`язання Камінь-Каширський РВ УДМСУ у Волинській області оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

Пунктом 3 зазначеної постанови постановлено стягнути з боржника виконавчий збір в розмірі 16692,00 грн.

Цього ж дня державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області Трофимюком П.В. винесено і постанову про стягнення виконавчого збору.

Відкриваючи виконавче провадження № 60016350 з примусового виконання виконавчого листа №807/2019, виданого 05.09.2019 Волинським окружним адміністративним судом по рішенню суду немайнового характеру, державний виконавець наділений повноваженнями щодо стягнення і виконавчого збору, що ним в даному випадку і було зроблено.

Суд вважає, що пункт 3 постанови про відкриття виконавчого провадження № № 60016350 про стягнення виконавчого збору відповідачем винесено із дотриманням статей 1, 3, 26, 27 Закону № 1404-VIII та є правомірним.

У даному випадку виконання вказаного рішення суду не підпадає під випадки, визначенні статтею 27 Закону № 1404-VIII, коли виконавчий збір не стягується.

Також суд звертає увагу на те, що Законом № 1404-VIII не передбачено надання боржнику часу для добровільного виконання у справах, де він має вчинити відповідні дії, а лише зазначається про необхідність його виконання протягом десяти робочих днів.

Постанова про відкриття провадження № 60016350 від 10.09.2019 отримана боржником 17.09.2019, що підтверджується записом на супровідному листі від 10.09.2019 № 04-85/5183.

На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду, 27.08.2019 за № 0715-268/0715.1-19 Камінь-Каширським РВ УДМСУ у Волинській області надіслано повідомлення гр. ОСОБА_2 з проханням прибути до Камінь-Каширського РВ УДМСУ у Волинській області для подання відповідного пакету документів для отримання паспорта громадянина України у формі книжечки для її сина ОСОБА_1 Доказів направлення цього листа чи отримання його стягувачем Управлінням ДМС не надано.

19.09.2019 ОСОБА_1 подано заяву про видачу паспорта та відповідно до відмітки на вказаній заяві, паспорт останнім отримано 21.09.2019.

УДМСУ у Волинській області листом від 26.09.2019 за № 0701.6-6820/0701.1-19 надіслано лист, в якому повідомлено про фактичне виконання рішення суду та просили винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII.

Тобто, вказані дії вчинені боржником після відкриття виконавчого провадження, що виключає також його звільнення від стягнення виконавчого збору, визначеного частиною дев`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII.

Проаналізувавши вищенаведене, та норми статті 27 Закону № 1404-VIII суд зазначає, що виконавчий збір не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду у добровільному порядку. Даний збір є платою за примусове виконання, що здійснюється органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру, і підлягає перерахуванню до Державного бюджету. Виконавчий збір стягується відповідно до статті 26 цього Закону з боржника при відкритті виконавчого провадження, незалежно від добровільного виконання рішення суду.

Суд зазначає, що інші заходи примусового характеру, передбачені пунктом 5 статті 10 цього Закону № 1404-VIII є за своїм змістом відсилочною нормою. Саме статтею 63 цього Закону визначено, які дії вчиняє державний виконавець при виконанні рішень немайнового характеру, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, зважаючи на специфіку їх виконання, які за своїм змістом і є заходами примусового характеру.

Зокрема, статтею 75 даного Закону передбачено відповідальність за невиконання рішення суду, що зобов`язує боржника вчинити дії, або утриматися від їх вчинення, а саме: виконавець накладає штраф, що і є заходом примусового виконання в розумінні вказаного Закону.

Крім того, законодавець в статті 27 Закону № 1404-VIII чітко зазначив, що виконавчий збір стягується як за виконання рішення майнового так і немайнового характеру.

Не може бути взято до уваги і твердження позивача та його представника про те, що при відкритті виконавчого провадження державний виконавець не переконався чи виконано рішення суду добровільно, оскільки вказане не входить до його повноважень на даному етапі. Також наявність відповідної заяви стягувача про примусове виконання рішення суду свідчить про те, що воно не є виконаним.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач довів правомірність винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.10.2019 ВП № 60016350 в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 16 692 грн.

Відтак, з вищевказаних підстав у задоволенні позову слід відмовити.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом не підтвердилися обставини щодо порушення відповідачем прав, свобод та інтересів позивача, а позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження позовних вимог.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.241, 242, 243, 245, 246, 268, 287, 295, 297, підпункту 15.5 пункту І розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Управління Державної міграційної служби України у Волинській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з боржника виконавчого збору відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич