Справа № 160/2492/19
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 160/2492/19
Суддя І інстанції Голобутовський Р.З.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста планета»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста планета» до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Чиста планета» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 04.12.2018р. №1011448/34060298;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №230603 від 23.06.2018р. датою її фактичного отримання.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що в рішенні про відмову в реєстрації податкових накладних не зазначено підкреслень тих документів, які на думку контролюючого органу складені з порушенням законодавства, що робить це рішення формальним, та такими, що не гуртується на результатах аналізу пакету документів платника податків, які надавалися до перевірки і свідчать про реальний характер господарських операцій. Крім того вказує, що не визначено конкретно критерії ризиковості, що визначені пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку під які може підпадати підприємство.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 червня 2019 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням ТОВ «Чиста планета» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що судом першої інстанції не надано правової оцінки тому факту, що формулювання підстави про відмову в реєстрації податкової накладної «надання платником податку копії документів, які складені з порушенням законодавства (нет ВН на реал.)», містять взаємовиключні твердження, що свідчить про те, що Комісія ДФС взагалі не змогла визначитись стосовно підстави для відмови в реєстрації податкової накладної. Суд не надав належної оцінки доказам щодо постачання товару за податковою накладною № 230603 від 23.06.2018 р., яка була видана в межах операції, яка є об`єктом оподаткування, обидва учасники операції є платниками ПДВ, наявні всі первинні документи з придбання та реалізації товару, які кореспондуються між собою та відповідають вимогам діючого законодавства України, податкова накладна подана у встановлений п. 201.10 ст. 201 ПКУ строк, відсутні будь-які підстави як для зупинення реєстрації так і для відмови у реєстрації податкової накладної.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ТОВ «Чиста планета» підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник відповідачів не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що профільним видом діяльності підприємства позивача є виробництво паперових виробів господарсько-побутового та санітарно-гігієнічного призначення (код КВЕД-17.22); 46.90 неспеціалізована оптова торгівля, тощо.

Між Позивачем (постачальник) та ТОВ «Ай ПІ Джі Трейдінг» (покупець) було укладено договір поставки товару № 0401/18-5 від 04.01.2018 року.

Відповідно до п.1.1. Договору поставки - Постачальник зобов`язується в порядку та строки, встановлені цим Договором, передати Товар у власність Покупцеві, в певній кількості, відповідної якості і за узгодженою ціною, а останній - прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених у цьому Договорі.

Відповідно до умов п.2.2. Договору поставки, оплата за даним Договором здійснюється Покупцем на умовах відстрочки платежу, яка складає ЗО (тридцять) календарних днів з моменту поставки товару.

Предметом поставки за вказаним договором є целюлозо-паперова продукція, товари господарсько-побутового та санітарно-гігієнічного призначення. Видами діяльності Позивача є: виробництво паперових виробів господарсько-побутового та санітарно-гігієнічного призначення (код КВЕД 17.22); 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, тощо. Тобто продукція, що поставлялась Позивачем здебільшого виготовлялась безпосередньо самим Позивачем, як виробником.

23.06.2018р. за Договором поставки та згідно видаткової накладної №23/06-03 від 23.06.2018р. Позивач поставив на адресу ТОВ «Ай Пі Джі Трейдінг» товар (мило туалетне, хустинки в асортименті, серветки вологі в асортименті, туалетний папір, гель-мило, тощо) на загальну вартість 38395,65 грн. (у т.ч. ПДВ - 6399,27 грн.).

Доставка товару здійснювалась відповідно до товарно-транспортної накладної №23/06-03 від 23.06.2018р. Після чого, відповідно до вимог діючого податкового законодавства України Позивачем за вказаною видатковою накладною була складена податкова накладна №230603 від 23.06.2018р. та направлена для подальшої реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зазначений товар з урахуванням умов договору був сплачений Покупцем - 09.08.2018р. у повному обсязі, про що свідчить платіжне доручення №765 від 09.08.2018р. ПАТ «Акордбанк».

Згідно з отриманою квитанцією №1 від 05.07.2018 року податкову накладну №230603 від 23.06.2018 року прийнято, але відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація зупинена. У квитанції зазначено: «Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація ПН/РК від 23.06.2018 №230603 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку»...»

Після отримання квитанції №1 від 05.07.2018 року про зупинення реєстрації ПН №230603 від 23.06.2018р. Позивачем були надані до ДФС обидві складові підтверджуючого пакету документів: і пояснення, і копії документів, якими підтверджується реальність здійснення операцій по відмовленій ПН (договір поставки №0401/18-5 від 04.01.2018р., видаткову накладну №23/06-03 від 23.06.2018р.. товарно-транспортну накладну №23/06-03 від 23.06.2018р., податкову накладну №230603 від 23.06.2018р., бухгалтерську довідку №03/09-1 від 03.09.2018р., договір суборенди нерухомого майна №1 від 31.05.2018р., акт надання послуг (приміщення) №679 від 30.06.2018р., Контракт №Т01 від 27.10.2014р., вантажно-митна декларація 110180/2018/409712 від 29.05.2018р., платіжні доручення, Контракт №30/10-2011 від 30.10.2011р., вантажно-митна декларація 110180/201*8/404836 від 16.03.2018р., платіжні доручення, договір перевезення вантажів автомобільним транспортом №8 від 01.08.2014р., договір суборенди обладнання №010817 від 01.08.2017р., акти надання послуг по оренді обладнання, Сертифікат відповідності виробів з паперу UA 1.059.0040116-16 від 29.11.2016р., Сертифікат відповідності виробів UA 1.059.0040117-16 від 29.11.2016р., договір суборенди майна №26/07 від 26.07.2018р., акти виконаних робіт (надання послуг), договір постачання (мило тверде) №88/ОС/13 від 01.07.2013р., видаткову накладну №6153 від 31.05.2018р., товарно- транспортна накладна №6153 від 31.05.2018р., платіжні доручення, договір постачання (засіб для миття посуду) №01042016 від 01.04.2016р., видаткова накладна №РН-0000013 від 11.01.2018р., товарно-транспортна накладна № РН-0000013 від 11.01.2018р., платіжне доручення №1265 від 17.04.2018р., тощо).

У вказаному Повідомленні платник податків також надав пояснення щодо діяльності Позивача та обставин, що підтверджують реальність здійснення операцій по податковій накладній №230603 від 23.06.2018 року.

Весь товар, що поставлявся за цією накладною був виготовлений Позивачем (крім засобу для миття посуду та мила). Що стосується мила твердого, то цей товар був придбаний Позивачем за Договором поставки №88/ОС/13 від 01.07.2013р. з ТОВ «Слобожанський Миловар», на підставі видаткової накладної №6153 від 31.05.2018р., товарно-транспортної накладної №6153 від 31.05.2018р. (копії є в матеріалах справи).

Також, що стосується засобу мийного рідкого для миття посуду - зазначений товар був придбаний Позивачем за Договором поставки №01042016 від 01.04.2016р., укладеному з ТОВ «Українсько-Ізраїльське підприємство Армоні»», на підставі видаткових накладних №РН- 0000013 від 11.01.2018р. та №РН-0000606 від 13.10.2017р., товарно-транспортних накладних №РН-0000013 від 11.01.2018р. та№131017 від 13.10.2017р.

Стосовно гель-мила, то цей товар був придбаний Позивачем за Договором поставки №24- 03/15, укладеному із ПП «Альянс Краси» 24.03.2015р. на підставі видаткової накладної №4053 від 03.04.2017р., товарно-транспортної накладної №Р4053 від 03.04.2017р.

Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено були подані Позивачем та прийнято ДФС України до розгляду 02.12.2018р., про що свідчить квитанція №2 від 02.12.2018р.

Відповідно до Рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 04.12.2018 року №1011448/34060298 Позивачу було відмовлено у реєстрації ПН в ЄРПН на підставі надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства (нет ВН на реал.). Вказане рішення комісії ДФС України було отримано Позивачем в «Особовому кабінеті платника» 04 грудня 2018 р. 07.12.2019р.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності винесеного рішення оскільки надані позивачем документи були недостатніми для прийняття рішення про реєстрацію вищевказаної податкової накладної.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Як зазначено у п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

У Листі Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 «Критерії ризиковості платника податку», зокрема, зазначено, що платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України ; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Аналізуючи зазначені правові норми суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що фіскальний орган був зобов`язаний у Квитанціях чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений пп.1.6 п.1 Критеріїв, а і на відповідне рішення, яким позивача віднесено до переліку ризикових платників. В той же час належної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пп.1.6 п.1 Листа Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 оскаржуване рішення не містить.

Протоколу засідання Комісії, ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку відповідачем не надано ані до суду першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду.

У п.п.18-21 «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженому 21.02.2018 постановою Кабінету Міністрів України №117, передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Згідно з п.2 «Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації», затвердженого 13.06.2017 наказом Міністерства фінансів України №566, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №752/30620 (надалі «Порядок роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації»), комісія є постійно діючим колегіальним органом при ДФС, що діє в межах повноважень, визначених пунктом 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

Як зазначено у п.18 «Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації», Комісія може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отриманні з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).

Аналогічні вимоги містить і п.21 «Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації», затвердженому 21.02.2018 постановою Кабінету Міністрів України №117 (надалі «Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації») комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).

В той же час, відповідачем не надано доказів результатів проведених звірок/перевірок інформаційних джерел та наданих позивачем документів.

Згідно з п.19 «Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації» протокол засідання Комісії повинен містити перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядались на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті Комісією рішення.

У п.17 «Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації», зокрема, зазначено, що під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення. Протокол підписується головою комісії контролюючого органу (у разі його відсутності - заступником), заступником голови комісії, секретарем комісії та членами комісії, які брали участь у засіданні. Забезпечення обліку матеріалів роботи комісії контролюючого органу покладається на секретаря такої комісії.

В той же час відповідачем не надано протоколу засідання Комісії під час прийняття оскаржуваного Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, матеріалів роботи комісії тощо.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку (за Переліком документів); надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Усі первинні документи, оформлені в рамках договору поставки №0401/18-5 від 04.01.2018р., не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ст.ст.198, 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Судом першої інстанції не було надано оцінку документам первинної податкової та бухгалтерської звітності по взаємовідносинах позивача з ТОВ «Ай ПІ Джі Трейдінг», які свідчать про наявність у позивача ділової мети і вчинення господарських операцій з метою отримання економічного ефекту.

Виходячи із встановлених обставин справи колегія суддів приходить до висновку, що рішення відповідача про відмову реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято без додержання процедури розгляду матеріалів, не наведено мотивації віднесення ТОВ «Чиста планета» до ризикових платників податків, не наведено які саме документи складені з порушенням вимог законодавства та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється, зокрема, у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Встановивши протиправність оскарженого рішення відповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що належним способом захисту порушеного права є не лише скасування такого рішення відповідача, а й зобов`язання останнього зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права є свідченням того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки зазначеним обставинам справи, а тому прийшов до помилкового висновку про правомірність прийнятого відповідачем рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 названої статті, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позову ТОВ «Чиста планета» було сплачено судовий збір у розмірі 1925 грн., при подачі апеляційної скарги 2882 грн., а всього 4807 грн., які, відповідно, і підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Крім того представником позивача було надано заяву про стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 11 300 за надані послуги у суді першої інстанції та 6000 грн. за надані послуги у суді апеляційної інстанції всього 17300 грн.

Розглянувши вказану заяву колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У ситуації, що розглядається, Адвокатське об`єднання «АДВІС» виконувало послуги з професійної правничої допомоги позивачу у розгляді цієї справи на підставі договору від 15 січня 2019 року про надання професійної правничої (правової) допомоги.

Заявлені вимоги позивача щодо повернення йому витрат на професійну правничу допомогу в сумі 17 300 грн. ґрунтуються на тому, що згідно з договірними умовами гонорар адвоката обчислюється виходячи з додаткових угод.

При цьому відповідно до акту приймання передачі наданої професійної правничої (правової допомоги) від 13 травня 2019 року надані наступні послуги:

- Формування запиту з переліком необхідних документів для здійснення їх правової експертизи та формування правової позиції щодо предмету спору 1 шт./ 0,5 год., вартість складає - 500 грн.,;

- Юридичний аналіз та правова експертиза отриманих документів, формування правової позиції 1 шт./ 1,5 год., вартість складає - 1000 грн.,;

- Виїзна усна правова консультація адвокатами АО «АДВІС» 2 шт./ 2 год., вартість складає - 2000 грн.,;

- Підготовка позовної заяви: визначення підстав і предмету позову, доказів на обґрунтування позовних вимог, вираховування розміру судового збору, підготовка позову як документу 1 шт./ 4 год., вартість складає - 3000 грн.,;

- Підготовка додатків до позову, а саме виготовлення копій відповідно до кількості учасників, перевірка і складення всіх додатків до позову, у тому числі йй квитанції про сплату судового збору, зустріч з клієнтом з метою підписання позову та засвідчення належним чином всіх додатків (копій) до позову, подача позову до суду - 1 шт./ 6 год., вартість складає - 3000 грн.,;

- Здійснення контролю призначення справи до розгляду - вартість складає - 300 грн.,;

- Підготовка та подача заяви про долучення до матеріалів справи документів, усунення недоліків - 1 шт./ 1 год., вартість складає - 500 грн.,;

- Підготовка та подача клопотання про залучення співвідповідача та уточнення позовних вимог - 1 шт./ 2 год., вартість складає - 1000 грн.,;

- Участь у судових засіданнях 2 шт./2 год., вартість складає 2000 грн.

Всього - 13 300 грн.

Відповідно до акту приймання передачі наданої професійної правничої (правової допомоги) від 23 вересня 2019 року надані наступні послуги:

- Підготовка та подача апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2019 у справі 160/2492/19 1 шт./ 4 год., вартість складає - 4000 грн.,;

- Участь в судовому засіданні 1 шт./ 2 год., вартість складає - 2000 грн.

Всього 6000 грн.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу позивача за Договором, надано копії наступних документів:

- виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- витяг з реєстру платників єдиного податку;

- договір від 15 січня 2019 року про надання професійної правничої (правової) допомоги;

- додатки до вказаного договору від 25.02.2019 №1 та від 01 липня 2019 року № 15;

- акти приймання передачі наданої професійної правничої (правової допомоги) від 13 травня 2019 року та від 23 вересня 2019 року;

-Рахунки від 13.05.2019 №16 та від 23 вересня 2019 року № 23/1;

- платіжні доручення від 13 травня 2019 р. № 2593 та від 24 вересня 2019 р. № 2914 ;

- виписка банку від 13.05.2019 р.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу суд апеляційної інстанції надає оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме те, що ця справа за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами та законодавством, яке регулює спірні правовідносини, підлягає вирішенню за правилами спрощеного позовного провадження, тобто є справою незначної складності.

Проаналізувавши зроблений позивачем розрахунок та надані заперечення на нього, а також враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо часткового задоволення витрат на правову допомогу.

При цьому колегія суддів апеляційної інстанції виходячи із аналізу актів наданих послуг зазначає, що деякі послуги надані адвокатським об`єднанням дублюються, та не потребують спеціальних правових знань, зокрема виготовлення копій документів, засвідчення додатків, здійснення контролю призначення справи до розгляду, також справа в суді першої інстанції розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань, а тому участі у судових засіданнях першої інстанції представник позивача не брав.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, є визначення вартості послуг адвоката у судовому засіданні із розрахунку - 500 грн. за один судодень, надання консультацій з вивченням документів 1000 грн., складення позовної заяви з урахуванням складності справи 2 000 грн., складення апеляційної скарги 1 000 грн.

З урахуванням усіх вищезазначених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за доцільним стягнути з бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у цій справі в сумі 5000 грн., керуючись таким розрахунком: (2 судових засідання у суді апеляційної інстанції по х 500 грн., + 1000 грн. надання консультацій з вивчення документів +2 000 написання позовної заяви + 1000 складення апеляційної скарги) всього 5 000 грн.

Керуючись п.2 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста планета» задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 червня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста планета» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 04.12.2018р. №1011448/34060298;

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №230603 від 23.06.2018р. датою її фактичного отримання.

Стягнути з Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста планета» сплачений судовий збір у розмірі 4807 грн. (чотири тисячі вісімсот сім грн.)

Стягнути з Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста планета» витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. (п`ять тисяч грн.)

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 17 жовтня 2019 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник