Справа № 480/522/19
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 р. Справа № 480/522/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Макаренко Я.М. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета, м. Суми, повний текст складено 01.07.19 року по справі № 480/522/19

за позовом приватного підприємця ОСОБА_1

до Управління Держпраці у Сумській області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, приватний підприємець Овчаренко Віталій Валентинович, звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Сумській області, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову управління Держпраці у Сумській області від 09.01.2019 № СМ 2522/1626/АВ/ТД-ФС про накладення штрафу на суму 111690,00 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року по справі №480/522/19 позов задоволено.

Відповідач, Управління Держпраці у Сумській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з рішенням суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, неправильно дослідженні матеріали справи, не враховані фактичні обставини справи, тому висновки суду першої інстанції є необґрунтованими. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що в ході інспекційного відвідування встановлено, що позивачем фактично допущено до роботи ОСОБА_2 без оформлення трудового договору, чим порушено вимоги частин 1 та 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, та зазначає, що висновки про порушення позивачем законодавства підтверджуються відеофіксацією, яку суд першої інстанції не взяв до уваги. Просить суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року по справі №480/522/19 скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 17.12.2018 року начальником управління Держпраці у Сумській області видано наказ № 2167 про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 з питань належного оформлення трудових відносин, у тому числі з неповнолітніми. В якості підстави для прийняття вказаного наказу зазначено рішення керівника, прийнятого за результатами аналізу службової записки головного державного інспектора від 12.12.2018 р. (а.с. 44).

На підставі наказу № 2167 від 17.12.2018 року видано направлення на проведення інспекційного відвідування від 18.12.2018 р. № 1114/СМ 2522 (а.с. 45).

За інформацією, зазначеною у службовій записці головного державного інспектора Мокрій С. від 12.12.2018 р., отриманою із джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, а саме в ході спілкування з місцевими мешканцями встановлено, що в кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 можливо використовується праця осіб без належного оформлення трудових відносин (а.с. 46).

З 18.12.2019 р. по 19.12.2019 р. інспекторами управління Держпраці у Сумській області проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , за результатами якого складено акт від 19.12.2018 р. № СМ 2522/1626/АВ (а.с. 47-51).

Перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог частин 1, 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, а саме допущено до роботи ОСОБА_2 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За результатами розгляду справи про накладення штрафу, постановою від 09.01.2019 р. №СМ 2522/1626АВ/ТД-ФС на позивача накладено штраф у розмірі 111690,00 грн. за порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ч.ч. 1, 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України (а.с. 62-63).

Позивач не погодився із постановою від 09.01.2019 р. №СМ 2522/1626АВ/ТД-ФС, звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що застосування штрафних санкцій до позивача є неправомірним та необґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

У відповідності до ст. 24 Кодексу законів про працю України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Кодексу законів про працю України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 року штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Судовим розглядом встановлено, що підставою прийняття оскаржуваної постанови є висновок Управління Держпраці у Сумській області, що позивачем допущено до виконання робіт працівника ОСОБА_2 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого органу, та без повідомлення органу центральної влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України, чим порушено вимоги частин першої та третьої статті 24 Кодексу законів про працю України.

Факт працевлаштування відповідачем доводиться виключно відеофіксацією, здійсненою під час проведення інспекційного відвідування.

При цьому, наведені доводи Управління Держпраці у Сумській області, що у приміщенні кухні кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_2 разом з іншими працівниками здійснювала приготування страв, судом першої інстанції правомірно не прийнято до уваги, оскільки доводи відповідача щодо виконання роботи ОСОБА_2 без укладання трудового договору ґрунтуються, на припущеннях.

Крім того, відеозапис інспекційного відвідування не містить доказів встановлення особи ОСОБА_2 , відібрання у неї пояснення та доказів того, що це саме ОСОБА_2 допущена до роботи без оформлення трудового договору, де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 .

Також колегія суддів зазначає, що під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 представниками відповідача не було враховано, що в приміщенні кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» здійснює свою підприємницьку діяльність інший суб`єкт господарювання - ФОП ОСОБА_3 . Під час проведення інспекційного відвідування в закладі також знаходились працівники іншого суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_3 , що відповідачем не заперечується.

Здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) визначені Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (далі-Порядок № 295).

Відповідно до п. 8 Порядку № 295, про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Тобто, законодаство чітко визначає, що інспектор праці зобов`язаний повідомляти роботодавцю про проведення інспекційного відвідування стосовно нього і єдиним виключенням з цього правила є проведення перевірки з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

Колегія суддів зазначає, що з відеофіксацією не підтверджується факт того, що позивачу чи уповноваженій особі було належним чином вручено направлення про перевірку, такої інформації на відеофіксації немає, відсутня інформація про повідомлення до якого саме приватного підприємця прийшли на перевірку представники відповідача. Таким чином встановити, коли саме, в який час та хто із осіб зазначив, що працює на ФОП ОСОБА_1 із наданої відповідачем відеофіксації встановити неможливо. Таким чином відповідачем не доведено, що всі пояснення будь-яких осіб були здійснені відповідачем після того, як перевіряючи належним чином довели до відома позивачу про факт здійснення позапланової перевірки. З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач повинен був вчинити дії, спрямовані на забезпечення повідомлення ФОП ОСОБА_1 про проведення перевірки.

Також колегія суддів встановлено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції було допитано свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , останній зазначив, що особа на ім`я ОСОБА_2 йому не відома, він її не працевлаштовував. Свідок ОСОБА_4 підтвердила, що у кафе працюють дві особи - підприємця, вона працює на іншу особу, а саме ФОП ОСОБА_3 , та що під час перевірки знаходилися ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7. Особа на ім`я ОСОБА_2 їй невідома, вона не знає таку особу.

У відповідності до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції у тому, що у відповідача не було належних правових підстав для висновку про встановлення факту допуску позивачем працівника ОСОБА_2 до роботи без оформлення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням у порушення вимог частин 1 та 3 статті 24 КЗпП і висновок про фактичне перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з позивачем ґрунтується лише на припущеннях працівників Управління Держпраці, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що застосування штрафних санкцій до позивача є неправомірним та необґрунтованим.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо скасування постанови Управління Держпраці у Сумській області про накладення штрафу від 09.01.2019 №СМ2522/1626/АВ/ТД-ФС.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваної постанови, відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи та всупереч вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року по справі № 480/522/19 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року по справі № 480/522/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко А.О. Бегунц
Постанова складена в повному обсязі 28.10.19 р.