Справа № 560/1494/19
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1494/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

28 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року (м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання незаконним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання незаконним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року позов задоволено частково, а саме: визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницькій області №03 від 11 січня 2019 року, №03 від 12 лютого 2019 року, №03 від 22 квітня 2019 року, №03 від 23 квітня 2019 року в частині перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 в розмірі 80 %; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплачувати довічно судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне грошове утримання в розмірі 88 % суддівської винагороди судді Полонського районного суду на підставі довідок виданих ТУ ДСА в Хмельницькій області №364 від 19 грудня 2018 року з 04 грудня 2018 року, №27 від 28 січня 2019 року з 1 січня 2019 року; рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь ОСОБА_1 768 грн. 40 коп. судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Так, відповідач вказує, що підстав для визнання незаконними та скасування рішень № 03 від 11.01.2019, №03 від 12.02.2019, № 03 від 22.04.2019, № 03 23.04.2019 Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в частині перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 в розмірі 80% та зобов`язання Головного управління фонду України в Хмельницької області здійснити перерахунок та виплачувати довічно судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 88% суддівської винагороди судді Полонського районного суду на підставі довідок виданих ТУ ДСА в Хмельницькій області № 364 від 19.12.2018 з 04.12.2018; № 27 від 28.01.2019 з 01.01.2019 без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум та утриматись від зменшення щомісячного довічного грошового утримання при зміні складових суддівської винагороди судді відповідного суду, рішення суду в межах один місяць звернуто до негайного виконання та покладено на головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області обов`язок подати суду звіт про виконання рішення суду немає.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що з 18 січня 2005 року ОСОБА_1 звільнений з посади судді Полонського районного суду Хмельницької області у зв`язку з виходом у відставку відповідно до cт. 43 Закону України "Про статус суддів".

Довічне грошове утримання до 1 лютого 2007 року виплачувалось ТУ ДСА в Хмельницькій області в розмірі 88 відсотків заробітної плати судді Полонського районного суду Хмельницької області.

26 січня 2007 року пенсійну справу для продовження виплати довічного грошового утримання судді у відставці в цьому ж розмірі ТУ ДСА в Хмельницькій області по акту від 26 січня 2007 року передано до управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницької області.

Розпорядженням начальника управління Пенсійного фонду України в Полонському районі №133403 від 1 липня 2011 року продовжено виплату щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88 відсотків заробітної плати судді Полонського районного суду з 1 березня 2007 року, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Постановою Полонського районного суду від 29 жовтня 2008 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконним зменшення розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 здійснене з 1 березня 2007 року управлінням Пенсійного фонду України у Полонському районі. Зобов`язано територіальне управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області видати та направити в управління Пенсійного фонду України у Полонському районі розрахунок стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання щодо судді у відставці ОСОБА_1 , в який включити період роботи позивача на посаді стажистом на посаді помічника прокурора м. Ужгорода та Рухівського району Закарпатської області з 1 серпня 1984 року по 22 квітня 1985 року роботи позивача стажистом на посаді помічника прокурора м. Ужгорода і Рахівського району Закарпатської області та виплачувати довічне грошове утримання в розмірі з врахуванням вказаного періоду стажу починаючи з дня набрання постановою законної сили. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Полонському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 починаючи з 1.03.2007 по день набрання постановою законної сили різницю суми невиплаченого довічного грошового утримання у зв`язку з не урахуванням згаданого періоду стажу.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2009 року постанову Полонського районного суду від 28.10.2008 року скасовано і в позові відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 24 березня 2011 року постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2009 року скасовано і залишено в силі постанову Полонського районного суду.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 травня 2009 року яка залишена без змін Львівським апеляційним адміністративним судом 25 листопада 2009 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 листопада 2013 року зобов`язано відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та у разі зміни заробітної палати судді Полонського районного суду проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання.

Постановою Полонського районного суду від 6 липня 2012 року залишеною без змін Вінницьким апеляційним адміністративним судом та ухвалою Вищого адміністративного суду від 11 вересня 2014 року задоволено позовні вимоги. Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 1 січня 2012 року в розмірі 88 відсотків заробітної плати судді Полонського районного суду.

Постановою Полонського районного суду від 17 серпня 2012 року залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 4 червня 2013 року та ухвалою Вищого адміністративного суду від 2 липня 2015 року позовні вимоги задоволено. Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 1 липня 2012 року з врахуванням виплачених сум.

Постановою Полонського районного суду від 27 грудня 2013 року залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2014 року позовні вимоги задоволено з 1 грудня 2013 року і зобов`язано відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88% суддівської винагороди судді Полонського районного суду та в разі зміни суддівської винагороди судді Полонського районного суду здійснювати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на відставку: - період проходження строкової військової служби у Збройних силах CPCP з 26.04.1977 по 15.04.1979, що становить 1 рік 11 місяців 20 днів; - половину періоду навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1980 по 27.06.1984, що становить 1 рік 10 місяців 29 днів. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Хмельницькій області від 13.08.2018 №224 в розмірі 88% суддівської винагороди судді Полонського районного суду Хмельницької області з 01.01.2018 з урахуванням виплачених сум. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев`ять) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішенням Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.12.2018 залишена без змін, апеляційна скарга Головного УПФ в Хмельницькій області відхилена.

Відповідач рішенням №03 від 22 квітня 2019 року рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року виконав і здійснив перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88 % суддівської винагороди лише за період з 01 січня по 03 грудня 2018 року.

04 грудня 2018 року Конституційним судом України ухвалено рішення у справі № 1-7/2018 (4062/15) від 04.12.2018 року № 11-р/2018 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, десятої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус судців" у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд", відповідно до якого визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення частини третьої, десятої статті 133 Закону України від 07 липня 2010 року № 245З-IV "Про судоустрій і статус судців" у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд".

Відповідно до пункту 1 вказаного рішення Конституційного Суду України положення частини третьої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус судців" від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII підлягає застосуванню в його первинній редакції, а саме: "Посадовий оклад судці місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат".

Отже, з 04.12.2018 втратили чинність положення частини третьої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VІ у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VІII та відновили свою дію положення цієї статті в його первинній редакції.

В грудні 2018 року та в січні 2019 року територіальне управління державної судової адміністрації в Хмельницькій області видало позивачу довідки за № 364 від 19.12.2018, №27 від 28.01.2019 для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці які позивач разом із письмовими заявами відповідно 28.12.2018 та 28.01.2019 подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 04.12.2018, з 01.01.2019 в розмірі 88 % суддівської винагороди.

Рішенням № 03 від 11.01.2019 року здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки за № 364 від 19.12.2018 року з 1 січня 2019 року, а на підставі довідки № 27 від 28.01.2019 року рішенням № 03 від 12.02.2019 року здійснено перерахунок з 1 лютого 2019 року в розмірі 80 % суддівської винагороди, а не 88% розміру суддівської винагороди судді Полонського районного суду.

На письмові звернення позивача від 20.12.2018, 16.01.2019, 22.01.2019, 31.01.2019 відповідач листами за № 140/6-8 від 24.01.2019, № 308-Б від 19.02.2019 відмовив в здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 04.12.2018, з 01.01.2019. Відмова мотивована тим, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою (пункт 4 частини другої Порядку №3-1).

Не погодившись із відмовами в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з часткової доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 135 Закону № 1402-VIII визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Питання щодо подання та оформлення документів для перерахунку довічного грошового утримання врегульовано Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 20.03.2017 №5-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за №200/14891. (далі Порядок №3-1)

Відповідно до пункту 3 частини другої Порядку №3-1 звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Пунктом 2 частини третьої Порядку №3-1 визначено, що до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою (пункт 4 частини другої Порядку №3-1).

Відповідно до підпункту 6 пункту 6 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2415-VIII внесено зміни в абзаці другому пункту 3 розділу II " Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" слово та цифри "1600 гривень" замінити словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року", тобто внесено зміни до законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року, як розрахункової величини.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що дію зазначеного Закону поширено на правовідносини, які виникли до набрання чинності цим нормативно - правовим актом, а саме: з 01.01.2017.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII визначено з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1762,00 грн.

Законом України "Про Державний бюджет України" на 2019 рік встановлено прожитковий мінімум в розрахунку на місяць для працездатних осіб у розмірі 1921 гривень з 1 січня 2019 року.

Згідно частини першої статті 135 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VІІІ "Про судоустрій і статус суддів" суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною третьою указаної статті Закону № 1402-VІІІ базовий розмір посадового окладу судді визначається, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, слід вказати щодо помилковості трактування апелянтом та, як наслідок, визначення періоду за який підлягає перерахунку раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання, пункту 4 ІІ Розділу "Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України", затвердженого Постановою Пенсійного Фонду України від 25.01.2008 року № 3-1.

Відповідно до цього пункту передбачено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Тобто, положення вказаного нормативного акту визначають період в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом за який може бути здійснений такий перерахунок. Слід наголосити, що дата з якої у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача в даному випадку не є тотожнім поняттям з датою з якої позивач набув право на такий перерахунок.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 554/3414/17, від 30 травня 2019 року у справі № 529/2569/17.

Суд апеляційної інстанції вважає, що з урахуванням вищезазначених судових рішень Бабчук В . В. має право на щомісячне довічне грошове утримання саме в розмірі 88 % суддівської винагороди судді Полонського районного суду і в разі ії зміни - на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, відповідачем протиправно відмовлено в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88 % суддівської винагороди судді з 04.12.2018, а також з 01.01.2019.

Окрім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.06.2016 №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці) зазначив, що виключення положення щодо можливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, також знижує гарантії незалежності суддів, а тому у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (пункт 2 мотивувальної частини).

Таку ж правову позицію Конституційний Суд України висловив і у рішенні від 03.06.2013 №3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного грошового утримання суддів у відставці) зазначивши, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац 2 пункту 3 мотивувальної частини).

Таким чином, Конституційний Суд України наголошує, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя.

Відповідно до пункту 6.4 Європейської хартії про закон "Про статус суддів" (Лісабон, 8-10 квітня 1999 року) судді, які досягли встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади і виконували суддівські обов`язки протягом певного терміну, повинні отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути якомога ближче до рівня їхньої останньої заробітної плати в якості судді.

Стосовно позовної вимоги щодо звернення до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, суд зазначає наступне.

Згідно із вимогами статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Отже, вимога щодо звернення до негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає задоволенню.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржується, тому його правомірність в цій частині судовою колегією не переглядається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 28 жовтня 2019 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.