Справа № 580/2737/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2737/19 Головуючий у І інстанції - Тимошенко В.П.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, згідно з ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Черкаського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про зняття арешту, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якому просила зняти арешт та заборону здійснювати відчуження з усього майна, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який було накладено постановою державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 12.12.2013 року № 31145128 в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 6-1545, виданого 05.07.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 26627 грн. 50 коп.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді Черкаського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року про відмову у відкритті провадження.

В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення судом першої інстанції норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Зокрема, Позивач зазначає, що вона є боржником у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 6-1545, виданого 05.07.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 26627, 50 грн. Також, Позивач вказує на те, що спір, який виник між нею та органом державної виконавчої служби з приводу зняття арешту з нерухомого майна підлягає розгляду саме в порядку адміністративного судочинства, а не має розглядатись судами загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились.

За приписами частини 7 статті 287 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку на апеляційне оскарження з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі суддя суду першої інстанції виходив з того, що спір, який виник між Позивачем та органом державної виконавчої служби з приводу зняття арешту з нерухомого майна не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатися судами загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком судді суду першої інстанції, і зазначає про таке.

Суддею суду першої інстанції встановлено, що предметом у цій справі є зняття арешту та заборони здійснювати відчуження з усього майна, що належить ОСОБА_1 , який було накладено постановою державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 12.12.2013 №31145128 в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №6-1545, виданого 05.07.2011 Новозаводським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 26627 грн. 50 коп.

Враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів та підлягає розгляду за правилами ЦПК України.

Проте, такий висновок судді суду першої інстанції щодо юрисдикції є передчасним.

Вирішуючи питання юрисдикційності цього спору колегія суддів звертає увагу на таке.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 287 КАС України встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Так, частиною 1 статті 287 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як вбачається Позивачка в адміністративному позові вказує, що на примусовому виконанні в Уманському міському відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області знаходилось виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 6-1545, виданого 05 липня 2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість в сумі 26627,50 грн., в межах якого державним виконавцем 12 вересня 2013 року було винесено постанову № 31145128 про розшук належних боржнику транспортних засобів.

12 грудня 2013 року винесено постанову № 31145128 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (чинний на момент накладення арешту на майно Позивача; далі - Закон № 606-XIV) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, в тому числі й винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно із частиною 4 статті 59 Закону № 1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

При цьому, вимоги про зняття арешту із майна боржника (Позивача) та оголошення заборони на його відчуження на думку колегії суддів є пов`язаним питанням з вирішенням питання про законність (підстави) накладення виконавцем арешту на майно Позивача, тому повинні розглядатись разом у порядку адміністративного судочинства.

Положеннями частини 1 статті 171 КАС України передбачено обов`язок судді після одержання позовної заяви з`ясовувати, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч. 1 ст. 169 КАС України).

З урахуванням цього, колегія суддів звертає увагу, що суддею суду першої інстанції під час вирішення питання про відкриття провадження не досліджено та не надано оцінку доводам Позивача про те, що вона є боржником у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 6-1545 виданого 05.07.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова, також суддею суду першої інстанції в порушення принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, не витребувано у Позивача документів, які стали підставою для накладення арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження.

Отже, порушення суддею суду першої інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження за адміністративним позовом про зняття арешту з нерухомого майна власником якого є Позивач (боржник), призвело до неправильного вирішення процесуального питання.

Відповідно до положень ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про передчасність постановлення суддею суду першої інстанції ухвали від 09 вересня 2019 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України та, як наслідок, наявність підстав для її скасування на підставі пункту 1 частини 1 статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України з направленням справи до цього ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 170, 229, 241, 242, 243, 248, 308, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Черкаського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко