Справа № 120/2645/19-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 жовтня 2019 р. Справа № 120/2645/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бошкової Ю.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука В.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до: Державної служби України з безпеки на транспорті, управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області

про: визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ФОП ОСОБА_1 з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказав, що 03.05.2019 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області проведено перевірку автомобіля позивача, який здійснював внутрішнє перевезення по маршруту Дніпро-Алешки.

За результатами перевірки 03.05.2019 року складено Акт №096954 про надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів.

20.06.2019 року Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області, на підставі акту №096954 від 03.05.2019 року, винесено постанову №119337 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Вважаючи постанову Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області №119337 від 20.06.2019 року про застосування адміністративно - господарського штрафу протиправною, з метою її скасування, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 21.08.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору у сумі 768 грн. 40 коп.

29.08.2019 року на виконання вимог ухвали суду від 21.08.2019 року позивачем усунуто виявлені недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 03.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до судового розгляду.

23.09.2019 року на адресу суду надійшов відзив, у якому представник відповідача зазначив, що уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області в рамках проведення заходів державного контролю відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті-Порядку 1567, шляхом проведення рейдової перевірки, 03.05.2019 року на а.д. М-18 301 км перевірено транспортний засіб MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_2 , що належить та використовується автомобільним перевізником ОСОБА_1 . За результатами проведення рейдової перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №096954 від 03.05.2019 року, в якому зафіксовано порушення ч.1 абз. 3 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» - надання послуг з перевезення без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме відсутня картка водія ОСОБА_2 до цифрового тахографа. 20.06.2019 року на розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності ФОП ОСОБА_1 з`являвся, однак, жодних документів, які могли б спростували зазначені в акті порушення, не надавав. Тому за результатами розгляду акту №096954 від 03.05.2019 року начальником Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області винесено постанову №119337 від 20.06.2019 року про застосування адміністративно - господарського штрафу до ОСОБА_1 у сумі 1700 грн. за порушення вимог ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачене абз.3 ч.1 ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт». Вищенаведене на думку представника відповідача свідчить про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, а оскаржувана постанова прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, тому у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Ухвалою суду від 30.09.2019 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача - управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області та відкладено розляд справи.

У судовому засіданні 21.10.2019 року позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив, що 03.05.2015 року автомобілем МАН д/н НОМЕР_1 , що належить ФОП ОСОБА_1 , здійснювалося внутрішнє перевезення по маршруту Дніпро-Алешки (згідно ТТН №24 від 02.05.2019 року) під керуванням водія ОСОБА_2

03.05.2019 року на 301 км автодороги М-18 даний автомобіль зупинений працівниками Укртрансбезпеки у Запорізькій області в рамках проведення заходів державного контролю відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті-Порядку 1567, шляхом проведення рейдової перевірки.

За результатами проведення рейдової перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №096954 від 03.05.2019 року, в якому зафіксовано порушення ч.1 абз. 3 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» - надання послуг з перевезення без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме відсутня картка водія ОСОБА_2 до цифрового тахографа.

Повідомленням №13235/20/24-19 від 22.05.2019 року ФОП ОСОБА_1 повідомлено, що 11.06.2019 року у приміщенні Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області буде розглядатись справа щодо порушення законодавства про транстпорт.

З метою надання часу для долучення додаткових доказів розгляд справи відкладено на 20.06.2019 року.

20.06.2019 року ФОП ОСОБА_1 подав пояснення щодо проведеної перевірки та зазначив, що іспектор не мав законних підстав щодо доступу до тахографа та його перевірки на рейсі, що не здійснював міжнародні перевезення, режим праці та відпочинку здійснювався на підставі книжки, чіп водія знаходився на переоформленні у звязку з втратою, тому жодних порушень чинного законодавства не було. Однак, жодних документів: ані книжки водія, ані доказів щодо переоформлення чіпу також не надав, які могли б спростували зазначені в акті порушення.

За результатами розгляду акту №096954 від 03.05.2019 року начальником Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області винесено постанову №119337 від 20.06.2019 року про застосування адміністративно - господарського штрафу до ОСОБА_1 у сумі 1700 грн. за порушення вимог ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» відповідальність, за яке передбачене абз.3 ч.1 ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Правовідносини сторін, що виникають у сфері організації та діяльності автомобільного транспорту регулюються нормами ЗУ "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001р. №2344-Ш (надалі по тексту Закон №2344-Ш), Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 24 червня 2010 №385 (далі по тексту Інструкція №385) та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2010р. за №946/18241, Порядком обліку карток, що використовуються в цифрових контрольних пристроях (тахографах), затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України 30 травня 2013р. №340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010р. №964/23496, постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006р. №1567 Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті. Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) до якої Україна приєдналася Законом України "Про приєднання до ЄУТР" від 07 вересня 2005 р. №2819-ІV (далі по тексту ЄУТР).

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 статті 18 Закону України "Про автомобільний транспорт", положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

24.06.2010 року Міністерством транспорту та зв`язку України на виконання вимог законодавства про автомобільний транспорт видано наказ № 385 про затвердження Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція №385). Цю Інструкцію розроблено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)(далі - ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року N 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух". Вона визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Пунктом 1.4 Інструкції №385 встановлено, що контрольний пристрій (тахограф) це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Згідно із п. 2.1 Інструкції № 385, виробники транспортних засобів здійснюють установлення тахографів згідно з вимогами ЄУТР ( 994_016).

Відповідно до положень Інструкції №385 ПСТ - це пункт сервісу тахографів, спеціально облаштовані виробничі ділянки для надання послуг щодо установлення та технічного обслуговування тахографів суб`єктами господарювання (резидентами України), що виконують передбачені ЄУТР ( 994_016 ) функції "майстерні або механіка" та внесені Мінінфраструктури, як компетентним органом з виконання ЄУТР, до переліку уповноважених суб`єктів господарювання (далі - Перелік).

Відповідно до п. 2.2. Інструкції ПСТ установлюють тахографи на транспортні засоби, що перебувають в експлуатації та виконують роботи з технічного обслуговування тахографів згідно із замовленнями перевізників відповідно до вимог ЄУТР (994_016), а також виробників тахографів та транспортних засобів.

Відповідно до положень Інструкції №385 адаптація тахографа до транспортного засобу- це оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у пам`яті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать: ідентифікаційний номер (VIN-код) та номерний знак (цифри та літери, нанесені на номерному знаку, - VRN) автомобільного транспортного засобу, розмір застосованих пневматичних шин, результати визначення константи тахографа "k", характеристичного коефіцієнта автомобільного транспортного засобу "w", ефективного кола шини "l", а також показники часу, пробігу, граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності).

Згідно із п. 2.7 Інструкції № 385 за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1. ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних. Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт.

Пунктом 3.3 Інструкції визначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа -особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Пунктом 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 року № 340, встановлено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Разом з цим, цей же розділ Положення "Облік робочого часу" містить пункт 6.3, який визначає, що водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Таким чином, розділ VI Положення містить два альтернативних варіанта обліку робочого часу: для транспортних засобів, обладнаних тахографами, та транспортних засобів, не обладнаних тахографом.

Отже, обов`язок мати протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу співвідноситься з обладнанням транспортного засобу таким тахографом, в разі ж його відсутності, Положення визначає інший спосіб обліку робочого часу, а отже і інші документи, які ці обставини встановлюють та підтверджують.

Перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення наведено у Закону України від 5 квітня 2001 року № 2344-ІІІ "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Відповідно до статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року №2344-III (далі - Закон №2344-III), автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, визначений даною статтею перелік документів не є вичерпним.

Виходячи з положень зазначеної норми, окрім наведених у статті документів, можуть бути і інші, передбачені законодавством України.

До таких згідно із пунктом 3.3. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року № 385 відносяться протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, заповнені тахокарти у кількості у кількості, передбаченому ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. Такі документи повинні мати при собі водії транспортних засобів, що здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами з повною масою понад 3,5 тонн.

Аналогічного висновку дійшов Вищий адміністративний суд України в своїй ухвалі від 17 лютого 2016 року у справі К/800/19930/15.

У зв`язку із наведеним, посилання позивача на те, що протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу повинен мати при собі лише водій транспортного засобу, що здійснює міжнародні перевезення, а не внутрішні, суд до уваги не приймає.

З матеріалів справи встановлено та не заперечується позивачем, що ним не надано жодних документів, які б спростували зазначені в акті порушення.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджений постановою КМУ від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок №1567).

За правилами абзаців другого, третього та десятого пункту 15 цього нормативного акту (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 320), під час проведення рейдової перевірки Укртрансбезпекою перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону № 2344-ІІІ;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів.

З метою встановлення додержання водієм режиму праці та відпочинку Укртрансбезпека вправі перевіряти протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, заповнені тахокарти у кількості, передбаченій ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Виходячи з наведеного, доводи позивача про відсутність підстав для здійснення перевірки у водія протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу є безпідставними.

Однією з підстав відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачених статтею 60 Закону № 2344-ІІІ, є надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48цього Закону.

Позивачем не заперечується той факт, що 03.05.2019 року ФОП ОСОБА_1 , як перевізником, під час надання послуг з перевезень вантажів згідно із ТТН №24 від 02.05.2019 року, надавались послуги з перевезення вантажів без оформлення особистої карти водія, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що в діях повивача наявний факт правопорушення, передбаченого статтею 60 Закону № 2344-ІІІ, що свідчить про правомірність ухвалення контролюючим органом постанови про застосування до позивача стягнення у виді адміністративно-господарського штрафу.

Аналогічні висновки наведені Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 17.02.2016 року у справі К/800/19930/15, та в постанові від 29.03.2017 року у справі № К/800/16628/15 (№813/5710/14).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Оцінюючи в силу положень ст.ст. 72,73, 90 КАС України представлені позивачем письмові докази у їх сукупності та вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, у зв`язку із чим, враховуючи наявність у відповідача підстав для проведення відповідної перевірки та встановлення здійснення позивачем вантажних перевезень без оформлення особистої карти водія, що жодним чином позивачем не спростовано, відповідачем правомірно застосовано до позивача стягнення у виді адміністративно-господарського штрафу шляхом ухвалення спірної постанови, у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

У відповідності до вимог статті 139 КАС України судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ФОП Бабій Станіслав ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті (вул. пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135)

Відповідач - управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця)

Рішення у повному обсязі виготовлене 25.10.2019 року.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна