Справа № 640/13427/19
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

28 жовтня 2019 року м. Київ № 640/13427/19

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві

про визнання протиправними та скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві про визнання протиправними та скасування постанов.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2019 залишено позовну заяву без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків, про які вказано в ухвалі.

Через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви та клопотання про поновлення адміністративного строку на звернення до суду.

Так, клопотання позивача мотивовано тим, що оскаржувані постанови остання не отримувала, крім того, вказані поштові повідомлення поверталися на адресу відправника за закінченням терміну зберігання, про що позивачу стало відомо з моменту ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження - 03.10.2018. У зв`язку з викладеним, позивачка звернулася із відповідним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва, проте ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.10.2018 по справі №826/16475/18 залишено позовну заяву буз руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом сплати судового збору. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2018, у зв`язку із невиконанням вимог ухвали суду, повернуто позовну заяву. Повторно із даною позовною заявою, позивачка звернулася до суду 19.07.2019, коли отримала грошові кошти, необхідні для сплати судового збору.

Оцінивши вказане клопотання та підстави пропуску строку на звернення до суду, суд зазначає наступне.

Так, згідно вимог ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ст. 2 Закону України "Про судовий збір" ).

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Крім того, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк (ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналогічна вимога передбачена також ч.ч.1-2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, позивач не був позбавлений процесуальної можливості звернутися до суду із клопотанням про відстрочення сплати судового збору, у зв`язку з чим, посилання останнього на відсутність достатніх грошових коштів для сплати судового збору, як достатню підставу пропуску строку на звернення до суду не є поважними причиними та не приймаються судом до уваги.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 19.06.2001 по справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)) зазначив, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Тобто, особі гарантується право на звернення до суду, яке не може обмежуватися її майновим станом.

Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Kniat v. Poland"; пункти 63- 64 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі "Jedamski and Jedamska v. Poland").

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що причини пропуску строку на звернення до суду, повідомлені позивачем є неповажними, оскільки, Законом України "Про виконавче провадження" передбачено, що документи виконавчого провадження вважаються врученими боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, окрім того, позивачка підтвердила, що з матеріалами виконавчого провадження остання ознайомилася 03.10.2018. В той же час, позов, поданий із процесуальними порушеннями в межах адміністративного провадження №826/16475/18 не перериває строку на звернення до суду, а відсутність грошових коштів на сплату судового збору не може вважатися достатньою та самостійною підставою для пропуску строку на звернення до суду із даними позовними вимогами, в той час, як Кодексом адміністративного судочинства України передбачений інститут розстрочення та відстрочення сплати судових витрат, яким позивачка не скористалася.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, або не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Незнання своїх прав не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Суд звертає увагу позивача, що звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежено, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав. Отже, дотримання строку звернення з позовом є однією з умов для реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

За приписами ч.1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу у зв`язку з тим, що відсутні поважні причини пропуску строку звернення до суду та, відповідно, підстави для поновлення строку звернення до суду.

Керуючись ст. 123, п. 9 ч. 3 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву повернути.

2. Ухвалу про повернення позовної заяви надіслати позивачу.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур