Справа № 360/1849/19
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року справа №360/1849/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 р. у справі № 360/1849/19 (головуючий І інстанції Секірська А.Г., складено в повному обсязі 29.07.2019 року у м. Сєвєродонецьк Луганської області) за позовом Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,-

УСТАНОВИВ:

Луганське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач, апелянт) звернулось до Луганського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» (далі - відповідач), в якому просило стягнути з відповідача на користь Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарську санкцію за 2018 рік у сумі 8 437 072,66 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій за період 22.04.2019 у розмірі 35 435,68 грн., разом 8 472 508,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70 «Про реалізацію статей 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», відповідач надав Звіт про зайнятість та працевлаштування за 2018 рік за формою 10-ПІ.

15.02.2019 позивачем від державної служби зайнятості одержано відповідь на запит, з якої вбачається, що відповідач у 2018 році не подавав до служби зайнятості інформацію про наявність вільних робочих місць для осіб з інвалідністю, замовлень до центру зайнятості на професійне навчання або перепідготовку осіб з інвалідністю не направляв.

Позивач вважає, що відповідач здійснив не всі можливі заходи для працевлаштування осіб з інвалідністю, оскільки для виконання нормативу робочих місць для таких осіб, роботодавець має брати активну участь у заходах, що проводить державна служба зайнятості для працевлаштування осіб з інвалідністю (обов`язкові заходи для роботодавців при виконанні нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю наведені в листі Державної служби зайнятості від 14.09.2016 № ДЦ-01-6415/0/616 «Щодо обов`язковості подання форми № 3-ПН та заходів з працевлаштування інвалідів»).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 р. у справі № 360/1849/19 у задоволенні позову відмовлено (т.2, а.с. 132-137).

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що роботодавець не звільняється від обов`язку сплачувати штрафні санкції до відділення Фонду на підставі статті 20 Закону, оскільки зазначена норма не ставить відповідний обов`язок підприємства у залежність від будь-яких обставин, з яких особа з інвалідністю не працює на підприємстві. Зазначає, що відповідач повністю проігнорував норму ст.19 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», яка передбачає можливість відповідача на самостійне здійснення працевлаштування осіб даної категорії. Тобто, відповідач не використав усіх можливих заходів, не здійснив самостійний пошук безробітних осіб з інвалідністю для працевлаштування. Також зазначає, що суб`єкти, визначені ст.18 Закону, лише сприяють у працевлаштуванні осіб з інвалідністю, а безпосередньо їх працевлаштування здійснюють роботодавці. Штрафні санкції, відповідно до ст.20 Закону, роботодавці зобов`язані сплачувати незалежно від положень, викладених у статті 18 Закону (т.2, а.с. 144-147).

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

ПАТ «Лисичанськвугілля» зареєстровано як юридичну особу 21.04.2004, 16.09.2004, № запису 0000049, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 26.07.2019 за № (т.2 а.с. 117-128).

З зазначеного витягу вбачається, що відповідач має відокремлені підрозділи:

1) ВП «Управління по забезпеченню та збуту продукції» ПАТ «Лисичанськвугілля»;

2) ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля»;

3) ВП «Шахта імені Г.Г. Капустіна» ПАТ «Лисичанськвугілля»;

4) ВП «Шахта імені Д.Ф. Мельникова» ПАТ «Лисичанськвугілля»;

5) ВП «Шахтобудівельне управління» ПАТ «Лисичанськвугілля»;

6) ВП «Автобаза» ПАТ «Лисичанськвугілля»;

7) ВП «Інформаційно-обчислювальний центр» ПАТ «Лисичанськвугілля»;

8) ВП «Навчально-курсовий комбінат» ПАТ «Лисичанськвугілля»;

9) ВП «Вузол виробничо технологічного зв`язку» ПАТ «Лисичанськвугілля»;

10) ВП Санаторій-профілакторій «Привілля» ПАТ «Лисичанськвугілля»;

11) ВП «Шахта Новодружеська» ПАТ «Лисичанськвугілля».

Відповідно довідки про реєстрацію роботодавця у відділенні Фонду соціального захисту інвалідів від 07.02.2009 № 64, ПАТ «Лисичанськвугілля» зареєстровано у ЛОВ ФСЗІ 04.02.2009 за № 44/118/55 (т.1, а.с. 15).

На виконання вимог Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70, ПАТ «Лисичанськвугілля» 16.01.2019 до ЛОВ ФСЗІ подано звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2018 рік (форма № 10-ПІ), у якому зазначено, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) становить 3663 особи, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (осіб) 65; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (осіб) 147; фонд оплати праці штатних працівників (тис.грн.) 376890,2; середньорічна заробітна плата штатного працівника (грн..) 102891,13; сума адміністративно - господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів (грн..) 8437072,66 грн. (т.1 а.с. 16).

Листом від 22.01.2019 за вих. № 03-10/55 до ПАТ «Лисичанськвугілля», позивач просив своєчасно здійснити сплату адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю у 2018 році до 15 квітня 2019 року, не допускаючи нарахування пені за звернення до суду за примусовим стягненням боргу (т.1 а.с. 17).

15.02.2019 позивач направив запит № 04-02/120 до Лисичанського міського центру зайнятості населення, щодо інформації чи надавались ПАТ «Лисичанськвугілля» відомості про вільні робочі місця (вакансії), на які можливе працевлаштування осіб з інвалідністю, а також про випадки відмови роботодавцем у працевлаштуванні осіб з інвалідністю, які направлялися центром зайнятості, протягом 2017 року; чи здійснювалося ПАТ «Лисичанськвугілля» замовлення до Лисичанського міського центру зайнятості на професійне навчання або підготовку особи з інвалідністю у разі відсутності фахівців з потрібними професіями серед зареєстрованих у державній службі зайнятості осіб з інвалідністю (т.1 а.с.18).

Листом від 23.02.2019 № 8/05-479 Лисичанський міський центру зайнятості зазначив, що ПАТ «Лисичанськвугілля» протягом 2018 року надало у квітні 2018 року до Лисичанського міського центру зайнятості звіт за формою 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», за професією слюсар-ремонтник, на яку було працевлаштовано особу з інвалідністю, а щомісячно вищевказані звіти надавали до центу зайнятості інші структурні підрозділи ПАТ «Лисичанськвугілля»; у 2018 році ПАТ «Лисичанськвугілля» не надавало ЛМЦЗ замовлень на професійне навчання або підготовку особи з інвалідністю для вирішення питання працевлаштування (т.1 а.с. 19).

За несвоєчасну сплату ПАТ «Лисичанськвугілля» адміністративно-господарських санкцій за 2018 рік ЛОВ ФСЗІ нараховано підприємству пеню за період з 16.04.2019 по 22.04.2019 в сумі 35435,68 грн., про що зазначено у розрахунку суми позову, пред`явленого щодо стягнення заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця для працевлаштування інвалідів (т.1 а.с. 20).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,3 статті 18 Закону № 875 забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог статті 19 Закону № 875:

- для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця (частина перша);

- підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення (частина друга);

- підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону (частина третя).

Згідно з ч.1 статті 20 Закону № 875 підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (ч.2 статті 20 Закону № 875).

Відповідно до ч.4 статті 20 Закону № 875 адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 50 Закону України від 5 липня 2012 року № 5067-VI «Про зайнятість населення» роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про: попит на робочу силу (вакансії); заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання за два місяці до вивільнення.

Відповідно до пункту 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70, інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням із Держстатом.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року № 316 (у редакції наказу Міністерства соціальної політики України від 05 грудня 2016 року № 1476), затверджено Форму звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», яка подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Тобто, обов`язок підприємства щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком підбирати і працевлаштовувати таких осіб на створені робочі місця. Такий обов`язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в частині першій статті 18 Закону № 875.

Однак на підприємство покладається обов`язок створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю та інформувати про таку кількість створених робочих місць органи працевлаштування.

Підприємство не несе відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, якщо воно розробило необхідні заходи по створенню для них робочих місць, зокрема, створило робочі місця для таких осіб та своєчасно, достовірно, в повному обсязі проінформувало відповідні установи, але фактично не працевлаштувало інваліда з причин незалежних від нього: відсутність інвалідів, відмова інваліда від працевлаштування на підприємство, бездіяльність державних установ, які повинні сприяти працевлаштуванню інвалідів.

Як встановлено матеріалами справи, відокремлені підрозділи ПАТ «Лисичанськвугілля» у відповідності із Порядком подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року №316 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 червня 2013 року за № 988/23520, протягом 2018 року подавали до Лисичанського міського центру зайнятості звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», а саме:

1) ВП «Шахта ім. Г.Г. Капустіна»: від 29.01.2018, 27.02.2018, 28.03.2018, 27.04.2018, 29.05.2018, 19.06.2019, 27.06.2018, 27.07.2018, 28.08.2018, 27.09.2019, 02.10.2018, 26.10.2018, 28.11.2018, 28.12.2018 (т.1, а.с. 67-107);

2) ВП «Шахта Привільнянська»: від 26.01.2018, 26.02.2018, 27.03.2018, 30.03.2018, 26.04.2018, 25.05.2018, 26.06.2018, 27.07.2018, 27.08.2018, 26.09.2018, 26.10.2018, 27.11.2018, 27.12.2018 (т.1, а.с. 109-133);

3) ВП «Шахта Мельникова»: від 26.01.2018, 28.02.2018, 28.03.2018, 27.04.2018, 25.05.2018, 27.06.2018, 27.07.2018, 28.08.2018, 28.09.2018, 26.10.2018, 28.11.2018, 28.12.2018 (т.1 а.с. 135 -250, т.2 а.с. 1-4);

4) ВП «Шахта Новодружеська»: від 30.01.2018, 27.02.2018, 23.03.2018, 26.04.2018, 15.05.2018, 25.05.2018, 30.05.2018 08.06.2018, 30.07.2018, 31.08.2018, 11.09.2018, 28.09.2018, 29.10.2018, 30.11.2018, 30.12.2018 (т.2, а.с. 6-25);

5) ВП «Управління по забезпеченню та збуту продукції»: від 10.01.2018, 22.02.2018, 30.03.2018, 03.04.2018, 14.06.2018, 16.07.2018, 06.09.2018, 11.10.2018, 07.11.2018, 05.12.2018 (т.2, а.с. 26-47);

6) ВП «Інформаційно-обчислювальний центр»: від 26.01.2018, 26.02.2018, 28.03.2018, 27.04.2018 (т.2, а.с. 49-52).

7) ВП «Автобаза»: від 28.01.2018, 28.02.2018, 28.03.2018, 28.04.2018, 28.05.2018, 28.06.2018, 27.07.2018, 28.08.2018, 28.09.2018, 29.10.2018, 28.11.2018, 28.12.2018 (т.2, а.с. 54-77);

Відповідно до довідки ВП «Начально-курсовий комбінат» ПАТ «Лисичанськвугілля» від 03.05.2019 № 107 за 2018 рік прийнятих та звільнених осіб з інвалідністю не було (т. 2, а.с. 78).

Згідно із довідкою від 24.05.2019 № 45 ВП СП «Привілля» ПАТ «Лисичанськвугілля» за період 2017 2019 роки заявок на працевлаштування осіб з інвалідністю до центру зайнятості не надавало, оскільки норматив дотримується (т.2, а.с. 80).

Листом від 14.05.2019 № 8/05-810 «Про надання інформації», Лисичанський міський центр зайнятості повідомив, що від ЛОВ ФСЗІ протягом 2018 року до Лисичанського МЦЗ не надходило інформації про невиконання ПАТ «Лисичанськвугілля» нормативу щодо працевлаштування осіб з інвалідністю у 2018 році. ПАТ «Лисичанськвугілля» протягом 2018 року не надавало до Лисичанського МЦЗ звітності за формою 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», на які можливе працевлаштування осіб з інвалідністю. На оперативну вакансію від 25.04.2018, надану до Лисичанського міського центру зайнятості, за професією слюсар 3 р., було працевлаштовано особу з інвалідністю ( ОСОБА_1 ). Щомісячно вищевказані звіти надавали до центру зайнятості інші структурні підрозділи ПАТ «Лисичанськвугілля». Фактів відмови у працевлаштуванні особам з інвалідністю зі сторони ПАТ «Лисичанськвугілля» та його структурних підрозділів у 2018 році не було (основною причиною неукомплектування вакансій є: підземна група важкі та шкідливі умови праці, відмови за станом здоров`я та у зв`язку із нестабільною виплатою заробітної плати по всім іншим вакансіям). ПАТ «Лисичанськвугілля» запрошувалось до участі у ярмарках вакансій для людей з інвалідністю, які проводив центр зайнятості 22.02.2018, 03.12.2018, оскільки його структурні підрозділи протягом 2018 року мали вакансії для осіб з групою інвалідності (т.1, а.с. 30).

Таким чином, відповідачем приймалися заходи щодо працевлаштування осіб з інвалідністю на вакантні посади у підприємстві. Фактів відмови у працевлаштуванні осіб з інвалідністю при розгляді справи судом не встановлено.

Колегія суддів вважає, що відповідач ужив усіх заходів щодо створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, тому на нього не може бути покладена відповідальність за відсутність у населеному пункті за місцем знаходження підприємства осіб з інвалідністю, які бажають працевлаштуватись.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій у сумі 8 437 072,66 грн. та пеню у розмірі 35 435,68 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення про задоволення позовних вимог з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 р. у справі № 360/1849/19 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 р. у справі № 360/1849/19 залишити без змін.

Повне судове рішення 28 жовтня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць