Справа № 826/1340/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 жовтня 2019 року

Київ

справа №826/1340/17

адміністративне провадження №К/9901/48199/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Губської О. А.,

суддів: Білак М. В., Загороднюка А.Г.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлово-комунальної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання дій протиправними, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року, прийняту у складі колегії суддів: Горяйнова А.М., (головуючий), Кузьмишиної О.М., Файлюка В.В.,

І. Суть спору

1. ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Департаменту житлово-комунальної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просила:

1.1. визнати дії Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо порушення строків надання публічної інформації протиправними;

1.2. вирішити питання щодо розподілу судових витрат шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь позивача витрат на правову допомогу, які складають 5120 грн.

2. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідачем порушено встановлені законодавством строки України строки надання відповіді на запит щодо отримання публічної інформації.

2.1. Також ОСОБА_1 наполягає на тому, що оскільки нею подано усі належні та допустимі докази понесених судових витрат, вони підлягають відшкодуванню в межах і обсягах, визначених законодавством.

3. Відповідач позов не визнав. У запереченнях проти позову наполягав на безпідставності позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

4. 03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з запитом, відповідно до якого просила надати копію інструкції з діловодства Департаменту житлово - комунальної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), відповідь на який прийнято відділенням поштового зв`язку лише 13 жовтня 2016 року.

5. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернулася до суду із даним адміністративним позовом, в якому також просила вирішити питання щодо розподілу судових витрат шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на її користь витрат на правову допомогу, які складають 5120 грн.

6. На підтвердження понесення витрат на правову допомогу у розмірі 5120 грн., позивач надала суду Договір про надання правової допомоги № 16/01-2 від 16 січня 2017 року (надалі також Договір від 16 січня 2017 року), замовлення від 16 січня 2017 року, квитанцію від 16 січня 2017 року та Акт виконаних робіт від 17 січня 2017 року (надалі також Акт від 17 січня 2017 року).

7. Відповідно до умов Договору від 16 січня 2017 року, укладеного між ОСОБА_2 (надалі також виконавець) та ОСОБА_1 (надалі також замовник), вбачається, що виконавець надає правову допомогу, а саме: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супровіду діяльності замовника, складання позовних заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів замовника, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення, в тому числі у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді на підставі замовлення Замовника, оформленого у формі Додатку до цього Договору, що є невід`ємною частиною цього Договору. (пункт 2 Договору).

8. Пунктом 3 Договору від 16 січня 2017 року передбачено, що виконавець приступає до виконання робіт за замовленням після отримання всіх необхідних документів від замовника.

9. Пунктом 5 Договору передбачено, що замовник зобов`язується сплатити виконавцю винагороду за правову допомогу згідно тарифу 640 грн. за кожну годину роботи, що не перевищує 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного років, що встановлена законом на дату укладення цього Договору.

10. У відповідності до пункту 8 Договору від 16 січня 2017 року надання правової допомоги у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді виконавцем здійснюється виключно по передоплаті в межах фактично передплаченої суми за кожну годину участі згідно тарифу передбаченого пункту 5 цього Договору.

11. Відповідно до пункту 9 цього Договору, ОСОБА_1 може здійснюватись додаткова передплата правової допомоги, у разі, якщо виконавцем на час додаткової передплати надана правова допомога у повному об`ємі відповідно до тарифів пункту 5 цього Договору, про це складається та підписується Акт.

12. Як вбачається із замовлення від 16 січня 2017 року, ОСОБА_1 просила виконавця надати їй юридичні послуги (правову допомогу), передбачені пунктом 2 Договору від 16 січня 2017 року за тарифами, передбаченими пунктом 5 цього Договору, а саме: скласти адміністративну позовну заяву про визнання дій відповідача щодо порушення строків надання відповіді №058/2/2-058/2/2-9796 від 10 жовтня 2016 року протиправною. Оплату відповідно до тарифу гарантувала.

13. В Акті від 17 січня 2017 року зазначено, що ФОП ОСОБА_2 відповідно до умов Договору від 16 січня 2017 року склав адміністративну позовну заяву щодо визнання дій Департаменту житлово-комунальної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо порушення строків надання відповіді № 058/2/2-058/2/2-9796 від 10 жовтня 2016 року протиправними.

14. На складання даної позовної заяви виконавець витратив 8 годин. Вартість 1 години роботи - 640 грн., тобто, загальна вартість роботи склала 5120 грн.

15. На підтвердження оплати послуг вартістю 5120 грн., виконаних 17 січня 2017 року, позивач надала суду квитанцію від 16 січня 2017 року, із якої вбачається, що ОСОБА_1 здійснила оплату товарів/послуг згідно Договору від 16 січня 2017 року №16/01-2; час здійснення операції: « 16.01.2017 17:06:11». Отримувач ФОП ОСОБА_2.

16. Вважаючи, що витрати на правову допомогу в розмірі 5120 грн. підлягають відшкодуванню в повному обсязі, ОСОБА_1 заявлено також дану позовну вимогу до суду.

ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

17. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року, адміністративний позов задоволено частково.

17.1. Визнано дії Департаменту житлово - комунальної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо порушення строків надання відповіді на запит від 04 жовтня 2016 року №058-124-(з) про надання публічної інформації протиправними.

17.2. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

17.3. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що ОСОБА_1 16 січня 2017 року о 17:06:11 сплатила винагороду за послуги, які їй не були ще надані, що не передбачено умовами Договору, оскільки станом на вказану дату та час неможливо було встановити витрачений ФОП ОСОБА_2 час на надання правової допомоги, а саме: складання адміністративної позовної заяви у даній справі.

17.4. При цьому, судами попередніх інстанцій звернуто увагу на те, що позивачем та її представником не надано будь - яких доказів того, що сума у розмірі 5120 грн. включає у себе вартість надання правової допомоги, передбаченої пунктом 8 Договору від 16 січня 2017 року, які передбачають предоплату в межах фактично передплаченої суми за кожну годину участі згідно з тарифом, передбаченим пунктом 5 цього Договору.

17.5. Крім цього, судами наголошено, що Акт від 17 січня 2017 року не містить відомостей щодо того, коли виконавець приступив до початку виконання замовлених позивачем послуг (дата та час) та коли виконання вказаних робіт ними було завершено.

17.6. Також, рішення суду першої інстанції містить висновок про те, що сторонами по Договору від 16 січня 2017 року узгоджено лише вартість однієї години роботи виконавця (640 грн.), погодження 8-годинної роботи виконавця шляхом складання адміністративного позову у вказаний час цей Договір не містить.

17.7. Суд апеляційної інстанції, підтверджуючи безпідставність позовних вимог щодо стягненню витрат на правову допомогу, звернув увагу на те, що складання адміністративного позову не належить до видів правової допомоги, вартість яких підлягає розподілу за результатами вирішення справи.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

18. Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року, в частині задоволення позовної вимоги про визнання дій відповідача щодо порушення строків надання публічної інформації протиправними сторонами в касаційному порядку не оскаржено.

19. Позивач подав касаційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права в частині стягнення судових витрат на правову допомогу.

20. В касаційній скарзі скаржник просить судові рішення в частині вирішення питання розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи (правової допомоги) скасувати.

21. Змінити постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року в частині вирішення питання розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи (правової допомоги), стягнути за рахунок коштів Департаменту житлово-комунальної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати у сумі 5120 грн. в суді першої інстанції, та 5120 грн., понесених позивачем під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції разом із вирішенням питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з розглядом справи у суду касаційної інстанції у розмірі 5600 грн., тобто, разом просить стягнуть 15840 грн.

22. В обґрунтування поданої касаційної скарги, позивач посилається на те, що судами попередніх інстанцій безпідставно відмовлено у відшкодуванні судових витрат на правову допомогу, які надавалися позивачу поза межами судового засідання - складання даного адміністративного позову.

23. Крім того, позивач зазначає, що сума витрат на правову допомогу є обґрунтованою, безпосередньо пов`язано з розглядом даної справи, а відтак має бути відшкодована позивачу, суди попередніх інстанцій на власний розсуд розтлумачили умови Договору від 16 січня 2017 року, чим було здійснено протиправне втручання у свободу зазначеного Договору, гарантованого статтею 627 Цивільного Кодексу України.

24. Суддєю-доповідачем Верховного Суду ухвалою від 24 квітня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку з відсутністю заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надано десятиденний строк для усунення зазначеного недоліку.

25. У встановлений строк ОСОБА_1 усунуто недоліки касаційної скарги

26. Ухвалою Верховного Суду від 12 червня 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та установлено десятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу.

27. У відзиву на касаційну скаргу відповідач проти її доводів заперечує, вважає, що суди попередніх інстанцій обгрунтованно відмовили в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування судових витрат на правову допомогу та просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, залишив без змін оскаржувані судові рішення.

28. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 червня 2019 року адміністративна справа №826/1340/17 передана на розгляд суддів: Губська О.А. (суддя-доповідач), Білак М.В., Калашнікова О.В. та ухвалою від 10 червня 2019 року касаційна скарга прийнята до провадження.

V. Джерела права й акти їх застосування (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

29. Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

30. Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожному гарантовано право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

31. Відповідно до глави 6 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі.

32. У частинах 1 та 2 статті 16 КАС України зазначається, що кожен має право користуватися правовою допомогою при вирішенні справ в адміністративному суді, яка надається в порядку, встановленому законом.

33. Для надання правової допомоги при вирішенні справ у судах в Україні діє адвокатура. У випадках, встановлених законом, правова допомога може надаватися й іншими фахівцями в галузі права. Порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів та інших фахівців у галузі права, які беруть участь в адміністративному процесі і надають правову допомогу, визначаються цим Кодексом та іншими законами.

34. Відповідно до статті 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

35. Статтею 90 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

36. Відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

VI. Висновок Верховного Суду

37. Вирішуючи спір по суті позовних вимог, судами попередніх інстанцій зазначено, що витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася в справі тією особою або особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

38. Зокрема, судами зазначено, що для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду надано Договір № 16/01-2 від 16 січня 2017 року, замовлення від 16 січня 2017 року, квитанцію від 16 січня 2017 року та Акт від 17 січня 2017 року.

39. При цьому, як вбачається з Акту від 17 січня 2017 року, позивачу надано послугу правничої допомоги відповідно до пунктів 2, 5 Договору від 16 січня 2017 року у вигляді складання адміністративного позову щодо визнання дій протиправними Департаменту житлово-комунальної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про порушення строків надання відповіді від 10 жовтня 2016 року №058/2/2-058/2/2-9796 вартістю 5120 грн. згідно з витраченим часом 8 годин. Вартість 1 години роботи - 640 грн., тобто загальна вартість виконаної роботи 5120 грн.

40. Зокрема, пунктом 2 Договору від 16 січня 2017 року передбачено, що виконавець надає правову допомогу, а саме: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супровіду діяльності замовника, складання позовних заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів замовника, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення, в тому числі у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді на підставі замовлення Замовника, оформленого у формі Додатку до цього Договору, що є невід`ємною частиною цього Договору.

41. Пунктом 5 Договору від 16 січня 2017 року встановлено, що замовник зобов`язується сплатити виконавцю винагороду за правову допомогу згідно тарифу 640 грн. за кожну годину роботи, що не перевищує 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, що встановлена законом на дату укладення цього Договору.

42. Колегія суддів зауважує, що посилання на інші пункту Договору від 16 січня 2017 року, крім другого та п`ятого, в зазначеному Акті від 17 січня 2017 року відсутнє.

Також, позивач ОСОБА_4 , звертаючись до суду із даним позовом, обґрунтовує свої вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу пунктами 2 та 5 Договору від 16 січня 2017 року.

43. Разом з цим, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано будь-яких доказів того, що сума у розмірі 5120 грн. включає у себе вартість надання правової допомоги, передбаченої пунктом 8 Договору від 16 січня 2017 року, які передбачають передоплату в межах фактично передплаченої суми за кожну годину участі згідно з тарифом, передбаченим пунктом 5 цього Договору.

44. Суд апеляційної інстанції, підтверджуючи висновок Окружного адміністративного суду від 17 вересня 2017 року з посиланням також на пункт 8 Договору від 16 січня 2017 року, додатково зазначив, що в межах передплаченої суми за кожну годину здійснюється надання правової допомоги у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. При цьому, апеляційний суд дійшов також висновку, що складання адміністративного позову не належить до видів правової допомоги, вартість яких підлягає розподілу за результатами вирішення справи.

45. Колегія суддів акцентує увагу на тому, що як вбачається із замовлення від 16 січня 2017 року та Акту від 17 січня 2017 року, виконанні роботи здійснено на підставі пунктів 2 та 5 Договору від 16 січня 2017 року, пункт 8 цього Договору виконавцем та замовником не обговорювався, будь-яких інших доказів щодо здійснення даного замовлення або виконання додаткових послуг на підставі пункту 8 Договору від 16 січня 2017 року, матеріали справи не містять.

46. Також, колегія суддів наголошує, що рішення суду апеляційної інстанції взагалі не містить посилання на пункти 2 та 5 Договору від 16 січня 2017 року, якими ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги та на підстави яких судом першої інстанції зроблено висновок про безпідставність позовних вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу.

47. Натомість, суд апеляційної інстанції, зазначаючи, що складання адміністративного позову не належить до видів правової допомоги, посилається лише на пункт 8 Договору від 16 січня 2017 року, проте, пункт 2 цього Договору, яким передбачено, зокрема, саме складання виконавцем позовних заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, залишився поза увагою апеляційного суду.

48. Не наведено обґрунтованих мотивів, з яких міркувань суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 повинна була надати докази що відповідно до квитанції від 16 січня 2017 року було здійснено передплату послуг, передбачених саме пунктом 8 Договору від 16 січня 2017 року

49. За таких обставин, колегія суддів позбавлена можливості встановити, який пункт Договору від 16 січня 2017 року необхідно взяти до уваги при встановленні факту надання правової допомоги, чи відноситься складання адміністративного позову до самої правової допомоги на підставі відповідного пункту 8 Договору від 16 січня 2017 року та чи підлягає відшкодування судових витрат позивачу у зазначеному розмірі.

50. Також, колегія суддів звертає увагу на те, що в мотивувальній частині адміністративного позову ОСОБА_1 зазначає, що на підтвердження понесених позивачкою витрат на правову допомогу, пов`язаних з підготовкою позовної заяви до суду, подаються до суду усі належні докази, зокрема, зазначає про надання оригіналу та копії квитанції (банківського чека) про оплату послуг відповідно до Договору від 16 січня 2017 року №16/01-2 та Акту виконаних робіт згідно Договору про надання правової допомоги №08/05/-1 від 08 травня 2016 року (зазначає той же номер квитанції - №0.0.687097769.1 від 16 січня 2017 року).

51. При цьому, оскаржуваними судовими рішеннями Договором про надання правової допомоги №08/05/-1 від 08 травня 2016 року не підтверджується та не спростовуються викладені в даному позові вимоги ОСОБА_1 щодо витрат на правову допомогу при складанні адміністративного позову, не містять і матеріали даної справи зазначений в мотивувальній частині позову Договір №08/05/-1 від 08 травня 2016 року.

52. Отже, колегія суддів звертає увагу на те, що оскільки зазначені обставини мають істотне значення для правильного вирішення спору, при новому розгляді судам апеляційної інстанції слід звернути увагу на відсутність в судовому рішенні обґрунтованих міркувань щодо пунктів 2 та 5 Договору від 16 січня 2017 року, якими позивач підтверджує понесені нею витрати на складання позову, на зазначені суперечливі докази, надані позивачем, в частині наявності або відсутності Договору про надання правової допомоги №08/05/-1 від 08 травня 2016 року.

53. Колегія суддів також звертає увагу на те, що як докази, якими підтверджується витрати на правову допомогу, позивач надав суду першої інстанції: Договір від 16 січня 2017 року, копію замовлення від 16 січня 2017 року, копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 17 вересня 2014 року, Акт від 17 січня 2017 року про надання правової допомоги.

54. В оскаржуваному судовому рішенні суд першої інстанції посилається на квитанцію №0.0.687097769.1 від 16 липня 2017 року (а.с.33), із якої вбачається, що ОСОБА_1 здійснила оплату товарів/послуг відповідно до умов Договору від 16 січня 2017 року, час здійснення « 16.01.2017 17:06:11», отримувач ФОП ОСОБА_2 .

55. Разом з тим, матеріали справи містять квитанцію №0.0.687097769.1 від 16 січня 2017 року, якою позивач підтверджує факт оплати виконаних робіт відповідно до Договору від 16 січня 2017 року, квитанція із зазначеним вище номером від 16 липня 2017 року в матеріалах справи відсутня.

56. При цьому, квитанція №0.0.687097769.1 від 16 січня 2017 року містить посилання лише на оплату товарів/послуг за загальним Договором № 16/01-2 від 16 січня 2017 року, відомостей щодо конкретного виду наданої правової допомоги та по якій конкретно справі вона надавалась, дана квитанція не містить.

57. Суди оцінку наявної в матеріалах справи квитанції №0.0.687097769.1 від 16 січня 2017 року не надали, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою обґрунтування нею судом першої інстанції факту сплати винагороди за послуги, які позивачу не були ще надані, що не передбачено Договором від 16 січня 2017 року (з урахуванням часу дня та часу оплати).

58. При цьому, суди попередніх інстанцій, враховуючи положення глави 6 КАС України, зазначили, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі та в підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

59. Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

60. Частиною 1 статті 70 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

61. Таким чином, колегія суддів позбавлена можливості перевірити законність висновків судів попередніх інстанцій, оскільки дослідження та відсутність належної оцінки доказів, виключає можливість перевірки касаційним судом правильності судових рішень.

62. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

63. Пунктом 2 частини 1 статті 349 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

64. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

65. Частиною четвертою статті 353 КАС України передбачено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

66. З огляду на викладене, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, якому необхідно дослідити усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та прийняти законне і обґрунтоване судове рішення.

VII. Судові витрати

68. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями Керуючись статтями 3, 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року скасувати, справу направити до Окружного адміністративного суду міста Києва на новий розгляд.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. А. Губська

Судді М. В. Білак

А.Г. Загороднюк