Справа № 640/20183/19
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

25 жовтня 2019 року м. Київ № 640/20183/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомДочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»
доВідділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві
провизнання протиправною та скасування постанови від 18.10.2019 ВП№60351137,
ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бочковського Т.О. від 10.10.19 ВП№60351137 про примусове стягнення з Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» виконавчого збору у розмірі 3 884 410,01 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2019 позовну заяву Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Разом з позовною заявою, позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення примусового стягнення виконавчого збору на підстави постанови про стягнення від 10.10.2019 ВП№60351137 шляхом:

- зупинення дії постанови про примусове стягнення з Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» виконавчого збору від 10.10.19 ВП№60351137;

- заборони відповідачу накладати арешти на грошові кошти та майно позивача, вилучати (списувати грошові кошти з рахунків), примусово реалізовувати майно позивача;

- заборони акціонерному товариству «Укрексімбанк» виконувати постанову відповідача від 18.10.2019 ВП№60351137 щодо арешту та списання грошових коштів з рахунку НОМЕР_1 позивача;

- заборони акціонерному товариству «Укргазбанк» виконувати постанову відповідача від 10.10.2019 ВП№60351137 щодо арешту та списання грошових коштів з рахунку 6 позивача.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачем вказано, що наразі існує загроза порушення законного права боржника - Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» шляхом накладення незаконного арешту на майно та рахунки позивача, що в свою чергу призведе до зупинення роботи підприємства.

Позивачем зазначено, що очевидність ознак протиправності оскаржуваного рішення відповідача полягає в тому, що згідно пункту 3 частини першої статті 45 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: у третю чергу задовольняються вимоги стягувана та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Так, позивачем наголошено на тому, що оскаржувана постанова відповідача винесена без накладення стягнення на грошові кошти позивача, а тому підстави для її винесення - відсутні.

Згідно з приписами статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Відповідно, розгляд заяв про забезпечення позову здійснюється з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У випадку звернення сторони з вимогою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою вимогою та надати відповідні докази, які б підтверджували факт існування реальної загрози його правам, свободам та інтересам.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача.

Суд відмічає, що викладені в заяві про забезпечення позову обставини та правова оцінка питань щодо визнання протиправною постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бочковського Т.О. від 10.10.19 ВП№60351137 про примусове стягнення з Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» виконавчого збору у розмірі 3 884 410,01 грн., підлягають з`ясуванню під час розгляду справи по суті.

Наявність ознак протиправності дій Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Поряд з цим, наразі позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України».

Виходячи зі змісту позовної заяви та викладеного у заяві про забезпечення позову обґрунтування щодо вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, станом на час винесення даної ухвали суд приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.