Справа № 683/2656/19
Суддя: Сагайдак І. М.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 683/2656/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 -

адвоката Кашина В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів справу №683/2656/19, 2-а/683/45/2019 за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Хмельницькій області сержанта поліції Ковальчука Дмитра Івановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Хмельницькій області сержанта поліції Ковальчука Дмитра Івановича і просить скасувати постанову серії ЕАК №1555824 від 25 вересня 2019 року, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що не вчиняв зазначеного у постанові адміністративного правопорушення, оскільки під час руху швидкість не перевищував, й оскаржувана постанова не містить жодних доказів його вини.

Тому, постанову в справі про адміністративне правопорушення, якою його визнано винуватим за ч.1 ст.122 КУпАП просить скасувати, а провадження у справі - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кашин В.А. підтримав позов у повному обсязі, просить його задоволити в зв`язку із відсутністю доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, а також відзив, у якому просить в задоволення позову відмовити, посилаючись на те, що факт перевищення позивачем швидкості руху зафіксовано за допомогою вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 №ТС000770, який пройшов повірку, що дійсна до 21.12.2019 року, та підтверджується фотознімком і відеозаписом приладу ТС000770, згідно яких автомобіль позивача рухався зі швидкістю 73 км/год.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 вересня 2019 року інспектором Управління патрульної поліції в Хмельницькій області сержантом поліції Ковальчуком Д.І. винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1555824, відповідно до якої 25 вересня 2019 року о 10 год. 54 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Toyota Rav4", д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Хмельницький по вул. Західно-Окружна,13 рухався зі швидкістю 73 км/год. при дозволеній швидкості 50 км/год., чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду для її скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правилами дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі

пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частин першої та другої ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом дев`ятим статті 31 Закону України "Про національну поліцію" регламентовано, що поліція може застосувати такі превентивні заходи: технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, в якості доказу по справі, відповідачем надано матеріали відеозйомки щодо обставин вчинення позивачем правопорушення, за яке останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 т.122 КУпАП.

Із оглянутого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "Toyota Rav4", д.н.з. НОМЕР_1 , перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км./год., а саме рухався зі швидкістю 73 км/год., при допустимій швидкості руху 50 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР.

Таким чином, на відеозаписі чітко зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім того, факт перевищення швидкості позивачем підтверджується наданими відповідачем доказами, а саме фотознімком здійсненим приладом TruCam, на якому зафіксовано автомобіль позивача та встановлено, що даний автомобіль рухався зі швидкістю 73 км/год., копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС000770, №22-01/13731 від 21 грудня 2018 року, згідно якого воно чинне до 21 грудня 2019 року, а також дислокацією технічних засобів регулювання дорожнім рухом по вул. Західно-Окружна в м. Хмельницький.

При цьому, жодних доказів, які б спростовували факт відсутності такого порушення позивачем суду не надано.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд враховує, що відповідачем було надано належні докази на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та

правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.77, 243-244, 268, 271, 286 КАС України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову серії ЕАК №1555824 від 25 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28 жовтня 2019 року.

Суддя: