Справа № 813/1636/16
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/7871/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Большакової О.О., Качмара В. Я.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

представника позивача Несторовича Б. В.,

представника відповідача Павлюка В. В.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу комунального підприємства «Житлово-комунальний відділ селища Розділ» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року (рішення ухвалено у м. Львові судом у складі головуючого судді Гулкевич І. З., повний текст рішення виготовлений 24 червня 2019 року) у справі № 813/1636/16 за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Львівській області до комунального підприємства «Житлово-комунальний відділ селища Розділ» про стягнення коштів з рахунків в рахунок погашення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року Миколаївська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області (правонаступник Головне управління ДФС у Львівській області) звернулась до суду з позовом до комунального підприємства «Житлово-комунальний відділ селища Розділ» про стягнення коштів з рахунків в рахунок погашення податкового боргу.

Позивач, з врахуванням уточнення позовних вимог, просив стягнути податковий борг з рахунків у банках відповідача, платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в розмірі 118812,89 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Житлово-комунального відділу селища Розділ до бюджету з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, податковий борг в сумі 118812,89 грн.

Рішення суду першої інстанції оскаржило КП «Житлово-комунальний відділ селища Розділ», подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, в рішенні суду першої інстанції викладені висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, судом неправильно застосовано норм матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскаржене рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням вимог статей 242, 246 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позивачу в задоволенні позову відмовити.

Позивач надіслав на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу , в якому просить відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який апеляційну скаргу підтримав, представника позивача, який просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно довідки Головного управління ДФС у Львівській області № 9820/10/54,17-14 від 26.02.2019 податковий борг відповідача станом на 22.02.2019 становить 118812,89 грн. Станом на день розгляду справи заборгованість відповідачем не сплачена, що є підставою для її стягнення в судовому порядку.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції погоджується та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

У справі встановлено, що Головне управління ДФС у Львівській області в 2016 році звернулось до суду про стягнення з Житлово-комунального відділу селища Розділ податкового боргу в сумі 239227,40 грн.

Станом на 20.04.2016 загальна сума заборгованості Житлово-комунального відділу селища «Розділ» становила 239227,40 грн, в тому числі: податок на додану вартість 133040,80 грн; рентна плата за спецвикористання води 2581,95 грн; земельний податок 22074,99 грн; рентна плата за користуваннями надрами 21482,86 грн; надходження податків і зборів, які справлялись до 01.01.2011, але не визначені Податковим кодексом України 1604,02 грн; інші збори за забруднення навколишнього природного середовища 2197,40 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 по справі № 813/4462/17, яке набрало законної сили, позовні вимоги Житлово-комунального відділу селища Розділ задоволено частково, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення: № від 14.02.2015, № від 14.02.2015, № від 29.02.2016, № від 29.02.2016, № від 29.02.2016, № від 29.02.2016, № від 29.02.2016, № від 29.02.2016.

Позивачем до суду першої інстанції в даній справі подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій, з урахуванням зменшення податкового боргу відповідача, поставлено питання про стягнення з Житлово-комунального відділу селища Розділ податковий борг в розмірі 118812,89 грн.

Згідно довідки Головного управління ДФС у Львівській області № 9820/10/54,17-14 від 26.02.2019, податковий борг Житлово-комунального відділу селища Розділ станом на 22.02.2019 становив 118812,89 грн. Податковий борг складається з: податку на додану вартість в розмірі 58864,71 грн, а саме: пені в розмірі 1700,37 грн, що нарахована на податкову декларацiю з податку на додану вартiсть № вiд 18.05.2015; пеня в розмірі 1910,88 грн нарахована на податкову декларацiю з податку на додану вартiсть № вiд 18.06.2015; пеня в розмірі 2641,15 грн нарахована на податкову декларацiю з податку на додану вартiсть № вiд 17.07.2015; пеня в розмірі 445,43 грн нарахована на податкову декларацiю з податку на додану вартiсть № вiд 18.08.2015; пеня в розмірі 463,59 грн нарахована на податкове повідомлення-рішення форми «Ш» з податку на додану вартiсть № вiд 14.02.2015; пеня в розмірі 536,6 грн нарахована на податкове повідомлення-рішення форми «Ш» з податку на додану вартiсть № вiд 14.02.2015; основний платіж в розмірі 13245 грн згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 18.12.2015; основний платіж в розмірі 15327 грн згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 16.01.2016; пеня в розмірі 38,98 грн нарахована згідно IКП на борг з податкової декларацiї з податку на додану вартiсть № вiд 18.08.2015; пеня в розмірі 180,78 грн нарахована згідно IКП на борг з податкової декларацiї з ПДВ № вiд 18.08.2015; пеня в розмірі 6,93 грн нарахована згідно IКП на борг з податкової декларацiї з ПДВ № вiд 17.09.2015; основний платіж в розмірі 6947 грн згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.02.2016; збільшення суми ПДВ в розмірі 6380 грн згідно уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартiсть у зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок № за 01.01.2016; штрафна санкція в розмірі 191 грн нарахована згідно уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартiсть у зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок № вiд 03.03.2016; основний платіж в розмірі 8850 грн згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.03.2016; податок на прибуток приватного підприємства в розмірі 56242,38 грн, а саме: основний платіж в сумі 52435,49 грн згідно декларації за 2014 рік та рішення про розстрочення від 20.03.2014 № 2132/10/250-09 на загальну суму основного платежу 40912,01 грн; штрафна санкція в розмірі 199,03 грн згідно податкового повідомлення-рішення № від 08.05.2015; штрафна санкція в розмірі 0,75 грн згідно податкового повідомлення-рішення № від 08.05.2015; пеня в розмірі 623,88 грн згідно зворотного боку облікової картки платника податків та довідки про заборгованість; земельний податок з юридичних осіб 1647,39 грн, а саме: основний платіж в розмірі 1532,58 грн згідно розрахунку на 2015-2016; пеня в розмірі 114,81 грн згідно зворотного боку облікової картки платника податків та довідки про заборгованість; інші збори за забруднення навколишнього природного середовища в розмірі 2058,41 грн, а саме пеня в розмірі 2058,41 грн згідно зворотного боку облікової картки платника податків та довідки про заборгованість.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 54.3 статті 54 ПК України встановлено підстави визначення сум грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків контролюючим органом самостійно.

Відповідно до пункту 54.5 статті 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст.57 ПК України).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 87.1. статті 87 ПК України встановлено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Статтею 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Контролюючим органом вживались заходи щодо погашення платником податкового боргу шляхом надіслання податкових вимог від 07.11.2001 № 1/56 та від 10.12.2001 № 2/165.

Наявність податкового боргу підтверджено матеріалами справи, як і те, що податковий борг з 2001 року не переривався.

При цьому, недостатнє фінансування та неприбутковість підприємства, на які покликався відповідач в запереченні на позов, не є підставою для звільнення відповідача від сплати сум узгодженого грошового зобов`язання.

Відповідно до пунктів 95.1 та 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Порядок стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів встановлено пунктами 95.3 та 95.4 статті 95 ПК України, згідно з якими таке стягнення здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, узгоджене грошове зобов`язання, не сплачене платником податків у добровільному порядку в строки визначені законодавством, набуває статусу податкового боргу, з метою стягнення якого контролюючий орган має право звертатись з відповідним позовом до суду. При цьому, нормами ПК України встановлено загальний порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетом та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме: стягнення коштів, які перебувають у власності боржника, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна боржника, яке перебуває у податковій заставі. Стягненню в судовому порядку з платника підлягає узгоджена податкова заборгованість, яка обліковується за ним станом на день прийняття відповідного судового рішення.

Водночас, статтею 96 ПК України, встановлено особливості погашення податкового боргу комунальних підприємств, зокрема, закріплено, що у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: 96.1.1. виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; 96.1.2. затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; 96.1.3. ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; 96.1.4. прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Особливості погашення податкового боргу комунальних підприємств, встановленні статтею 96 ПК України, стосуються стадії, коли сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків.

Таким чином, контролюючий орган для примусового стягнення податкового боргу комунального підприємства повинен дотримуватись встановленого алгоритму дій, а саме: звернутись до суду з вимогою про стягнення коштів з рахунків у банку; отримати судовий дозвіл на погашення усієї суми боргу за рахунок майна у випадку недостатності коштів; провести торги з продажу майна, внесеного в податкову заставу. Якщо усі перелічені заходи не мали результатом погашення податкового боргу, то податковий орган вчиняє дії, передбачені статтею 96 ПК України, для залучення коштів (майна) органу до сфери управління якого належить такий платник податків, для погашення податкового боргу останнього.

Отже, застосування процедури, передбаченої статтею 96 Податкового кодексу України, є допустимим за умови неможливості стягнення податкового боргу за рахунок коштів, які знаходяться у власності платника податків, у порядку встановленому статтею 95 Податкового кодексу України.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 28 лютого 2018 року (справа № 813/2851/17), від 20 грудня 2018 року (справа № 826/10168/15) та від 28 січня 2019 року (справа № 810/2322/17).

Зазначене в своїй сукупності вказує на безпідставність аргументів відповідача щодо недотримання контролюючим органом процедури стягнення податкового боргу.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Житлово-комунальний відділ селища Розділ» залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді О. О. Большакова
В. Я. Качмар
Повний текст постанови виготовлений 25.10.2019.