Справа № 320/4591/19
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року 320/4591/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., розглянувши в м. Києві у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області, Департаменту організації роботи із запобігання та виявлення корупції Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі - відповідач 1), Департаменту організації роботи із запобігання та виявлення корупції Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - відповідач 2), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Київській області "Про накладення дисциплінарного стягнення" №309-"О" від 09.04.2019 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника Броварського управління Головного управління ДФС у Київській області - начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_1 ;

- вилучити з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відомості про ОСОБА_1 як особу, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваний наказ в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани за неналежне дотримання вимог антикорупційного законодавства в частині повідомлення у відповідності до ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" про наявність потенційного конфлікту інтересів є незаконним, оскільки при призначені на посаду начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області ним у відповідності до вимог Закону України "Про запобігання корупції" було повідомлено начальника Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, що його дружина ОСОБА_2 працює бухгалтером на підприємстві "Бравопорт", яке знаходиться на обліку в Броварській ОДПІ. Позивач зауважив, що така заява від 08.07.2015 знаходиться в його особовій справі.

При цьому, позивач зазначив, що ним було надано відповідачу 1 пояснення, в якому було зазначено, що його дружина ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець, яка перебуває на обліку в Яготинській ДПІ Бориспільського управління ГУ ДФС у Київській області, та працює головним бухгалтером на ПП "Алікс-1", яке перебуває на обліку в Бориспільському управління ГУ ДФС у Київській області. Також у вказаних поясненнях було зазначено, що відносно посади головного бухгалтера ТОВ "Бравопорт", то ним 08.07.2015 було повідомлено керівника Броварської ОДПІ, що його дружина працює на вказаному підприємстві та займає посаду бухгалтера, яке знаходиться на обліку в Броварській ОДПІ, та дана заява знаходиться в особовій справі.

У зв`язку з цим, позивач вважає, що оскаржуваний наказ є протиправним, з огляду на те, що наведена ситуація жодним чином не підпадає під критерії, що віднесені до обставин, які б зумовлювали висновок про наявність потенційного конфлікту інтересів та/або реального конфлікту інтересів.

Позивач звертає увагу суду на те, що перебуваючи на посаді заступника начальника управління - начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Броварського управління ГУ ДФС у Київській області жодним чином не має ані фактичної, ані юридичної можливості впливати на нарахування та сплату його дружиною податків та інших обов`язкових платежів, а також застосування штрафних санкцій та інших видів відповідальності з приводу діяльності дружини.

Також, позивач зазначає, що оскільки він жодним чином не впливав та не міг вплинути на нарахування та сплату його дружиною податків та обов`язкових платежів, які встановлені Податковим кодексом України, то у нього не було потенційного конфлікту інтересів, оскільки ним були надані вчасно відповідні пояснення та заява, яку надав начальнику Броварського ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, з огляду на що вважає, що відповідачем 1 зроблено хибний висновок про наявність потенційного конфлікту інтересів.

Відповідач 1 позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що ним правомірно прийнято наказ в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки в порушення обов`язку, передбаченого вимогами ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції", ОСОБА_1 займаючи посаду заступника начальника Броварського управління Головного управління ДФС у Київській області - начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб останній не повідомив безпосереднього керівника про наявність потенційного конфлікту інтересів, оскільки його дружина - ОСОБА_2 була зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебуває на податковому обліку в Броварському управлінні ГУ ДФС у Київській області.

При цьому, відповідач 1 зазначив, що у період з 01.12.2014 по 19.04.2016 позивач займав посаду начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області та ним на ім`я начальника Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було подано заяву від 08.07.2015 про те, що його дружина працює бухгалтером на підприємстві "Бравопорт", яке знаходиться на обліку в Броварській ОДПІ.

Однак, відповідач 1 зауважив, що згідно наказу ГУ ДФС у Київській області від 12.12.2017 №868-о позивача з 14.12.2017 призначено в порядку переведення на посаду заступника начальника Броварського управління Головного управління ДФС у Київській області - начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб, тобто переведено на посаду нового державного органу, а тому вважає, що позивач був зобов`язаний у строк до 15.12.2017 повідомити безпосереднього керівника про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів, чого зроблено не було.

Відповідачем 2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги щодо вилучення з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відомості про позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки в позовній заяві позивач не наводить та не обґрунтовує, які саме протиправні дії вчинило Національне агентство з питань запобігання корупції стосовно нього та які існують правові підстави для задоволення позовних вимог щодо вилучення з Реєстру відомостей стосовно позивача.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив відповідача 1, в якій зазначив, що ним у відповідності до вимог Закону України "Про запобігання корупції" було повідомлено начальника Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, що його дружина ОСОБА_2 працює бухгалтером на підприємстві "Бравопорт", яке знаходиться на обліку в Броварській ОДПІ, що вбачається з його заяви від 08.07.2015, яка знаходиться в його особовій справі.

При цьому позивач зауважив, що Броварська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області була реорганізована у Броварське відділення ГУ ДФС у Київській області, а тому права та обов`язки Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області в силу вимог ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України перейшли до ГУ ДФС у Київській області, що свідчить про те, що функції та організаційно-правові форми діяльності не змінилися.

Водночас, позивач зазначив, що законодавством України не встановлено, що у разі реорганізації державного органу працівнику повторно потрібно повідомляти правонаступників щодо виконання вимог Закону України "Про запобігання корупції".

Позивачем подано до суду відповідь на відзив відповідача 2, в якій зазначив, що діючим законодавством передбачено можливість вилучення в установленому порядку відомостей про осіб, які вчинили корупційні правопорушення чи правопорушення, пов`язані з корупцією.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.08.2019 відкрито провадження в адміністративній справі №320/4591/19 та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.09.2019 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Київській області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 починаючи з 20.07.1994 працював в органах державної податкової служби.

У період з 01.12.2014 по 19.04.2016 позивач займав посаду начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

08.07.2015 позивачем на ім`я начальника Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області подано заяву, в якій зазначено, що відповідно до вимог Закону України "Про запобігання корупції" ним повідомлено, що його дружина ОСОБА_2 працює бухгалтером на підприємстві "Бравопорт", яке знаходиться на обліку в Броварській ОДПІ.

У період з 19.04.2016 по 13.04.2017 позивач займав посаду начальника управління податків і зборів з фізичних осіб Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

У період з 13.04.2017 по 13.12.2017 позивач займав посаду начальника відділу податків і зборів з фізичних осіб Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Київській області від 12.12.2017 №868-"О" ОСОБА_1 призначено в порядку переведення на посаду заступника начальника відділення - начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Броварського відділення ГУ ДФС у Київській області з 14.12.2017.

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Київській області від 08.11.2018 №916-о заступника начальника відділення - начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Броварського відділення ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_1 у зв`язку зі змінами організаційної структури та штатного розпису ГУ ДФС у Київській області з 09.11.2018 переведено на посаду заступника начальника управління - начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Броварського управління ГУ ДФС у Київській області.

ОСОБА_1 на ім`я заступника начальника ГУ ДФС у Київській області надано пояснення, в якому зазначено, що при подачі інформації 08.02.2019 №1243/10/36-56-01 ним було зазначено, що його дружина ОСОБА_2 є суб`єктом господарської діяльності - фізична особа та посадова особа, а саме головний бухгалтер на двох підприємствах: ПП "Алікс-1" та ТОВ "Бравопорт".

У даних поясненнях позивач зазначив, що як фізична особа-підприємець його дружина перебуває на обліку в Яготинській ДПІ Бориспільського управління ГУ ДФС у Київській області з 04.06.2015 та підприємство ПП "Алікс-1" також перебуває на обліку в Бориспільському управлінні ГУ ДФС у Київській області.

Крім того, в даних поясненнях позивач зауважив, що стосовно ТОВ "Бравопорт" ним було повідомлено керівника Броварської ОДПІ, що його дружина працює бухгалтером підприємства, яке знаходиться на обліку в Броварській ОДПІ 08.07.2015, та дана заява знаходиться в особовій справі.

Разом з тим, 14.03.2019 начальником відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДФС у Київській області подано на ім`я начальника ГУ ДФС у Київській області доповідну записку №144/10-36-25-00-17, в якій зазначено, що заступник начальника управління - начальник відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Броварського управління ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_1 не повідомив у встановлений законом термін про наявність у нього потенційного конфлікту інтересів по відношенню до ФОП ОСОБА_2 (перебуває на податковому обліку в Броварському управлінні ГУ ДФС у Київській області з 15.05.2015) та є його близькою особою - дружиною.

У зв`язку з цим, начальник відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДФС у Київській області у вказаній доповідній записці запропонував ініціювати дисциплінарне провадження у відповідності до статей 64-68 Закону України "Про державну службу", зокрема, відносно ОСОБА_1 за недотримання вимог статті 28 Закону України "Про запобігання корупції".

Згідно протоколу засідання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ГУ ДФС у Київській області від 21.03.2019, дисциплінарна комісія вирішила відкрити дисциплінарне провадження, зокрема, стосовно заступника начальника управління - начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Броварського управління ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу засідання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ГУ ДФС у Київській області від 03.04.2019, дисциплінарна комісія на підставі п. 5 ч. 2 ст. 65, ч. 3 ст. 66, керуючись вимогами п. 2 ч. 1 ст. 66, ч. 3 ст. 73 Закону України "Про державну службу" вирішила за неналежне дотримання вимог антикорупційного законодавства в частині повідомлення у відповідності до статті 28 Закону України "Про запобігання корупції" про наявність потенційного конфлікту інтересів оголосити догану заступнику начальника управління - начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Броварського управління ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_1

04.04.2019 головою Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ГУ ДФС у Київській області подано на ім`я начальника ГУ ДФС у Київській області подання №343/10-36-04-03, в якому запропоновано, зокрема, оголосити догану заступнику начальника управління - начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Броварського управління ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_1 .

Наказом ГУ ДФС у Київській області "Про накладення дисциплінарного стягнення" від 09.04.2019 №309-"О" на підставі п. 5 ч. 2 ст. 65, ч. 3 ст. 66, керуючись вимогами п. 2 ч. 1 ст. 66, ч. 3 ст. 73 Закону України "Про державну службу" за неналежне дотримання вимог антикорупційного законодавства, в частині повідомлення у відповідності до статті 28 Закону України "Про запобігання корупції" про наявність потенційного конфлікту інтересів, заступнику начальника управління - начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Броварського управління ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_1 оголошено догану.

Листом від 25.07.2019 №23841/9/10-36-04-01 Головне управління ДФС у Київській області направило на адресу Департаменту організації роботи із запобігання та виявлення корупції Національного агентства з питань запобігання корупції копію наказу ГУ ДФС у Київській області "Про накладення дисциплінарного стягнення" від 09.04.2019 №309-"О" та інформаційну картку до розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення на особу за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень від 25.07.2019 відносно ОСОБА_1

Листом від 29.07.2019 №20-24/60222/19 Департамент організації роботи із запобігання та виявлення корупції Національного агентства з питань запобігання корупції направило на адресу позивача повідомлення, в якому повідомлялось про те, що згідно зі статтею 59 Закону України "Про запобігання корупції" до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення внесено відомості про ОСОБА_1 як особа, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Позивач, вважаючи вказаний наказ таким, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон України №889-VIII), державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 1 вказаного Закону, державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Частиною 1 статті 8 цього ж Закону визначено, що державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Статтею 64 Закону України №889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 65 вказаного Закону підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

В свою чергу, перелік дисциплінарних проступків визначає ч. 2 ст. 65 Закону України №889-VIII.

Так, згідно з ч. 2 ст. 65 зазначеного Закону дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

При цьому, статтею 66 цього ж Закону передбачено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

У відповідності до вимог ст. 74 Закону України №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Вирішуючи питання, чи правомірно застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани згідно наказу Головного управління ДФС у Київській області "Про накладення дисциплінарного стягнення" №309-"О" від 09.04.2019, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статей 16 та 16-1 Закону України №889-VIII передбачають, що на державних службовців поширюються вимоги та обмеження, передбачені Законом України "Про запобігання корупції".

Державні службовці не можуть брати участь у страйках та вчиняти інші дії, що перешкоджають нормальному функціонуванню державного органу.

Інші обмеження, пов`язані з проходженням державної служби окремими категоріями державних службовців, встановлюються виключно законом (стаття 16 вказаного Закону).

Державні службовці зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту Інтересів, передбачених Законом України "Про запобігання корупції".

Так, відповідно до ч. 2 ст. 65 Закону України від 14.10.2014 №1700-VІІ "Про запобігання корупції" (далі - Закон №1700-VІІ) особа, яка вчинила корупційне правопорушення або правопорушення, пов`язане з корупцією, однак судом не застосовано до неї покарання або не накладено на неї стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, пов`язаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Стаття 1 Закону №1700-VІІ надає, серед інших, такі визначення:

близькі особи - особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких із суб`єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб`єкта;

корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

члени сім`ї - особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Натомість, частиною 1 статтею 28 Закону №1700-VІІ передбачено наступне.

Особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Безпосередній керівник особи або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність у підлеглої йому особи реального чи потенційного конфлікту інтересів приймає рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу (ч. 3 ст. 28 Закону №1700-VІІ).

Заходи зовнішнього та самостійного врегулювання конфлікту інтересів визначені в ст. 29 Закону №1700-VІІ.

Так, відповідно до частини першої вказаної статті Закону зовнішнє врегулювання конфлікту інтересів здійснюється шляхом:

1) усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів;

2) застосування зовнішнього контролю за виконанням особою відповідного завдання, вчиненням нею певних дій чи прийняття рішень;

3) обмеження доступу особи до певної інформації;

4) перегляду обсягу службових повноважень особи;

5) переведення особи на іншу посаду;

6) звільнення особи.

Особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, у яких наявний реальний чи потенційний конфлікт інтересів, можуть самостійно вжити заходів щодо його врегулювання шляхом позбавлення відповідного приватного інтересу з наданням підтверджуючих це документів безпосередньому керівнику або керівнику органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади.

Позбавлення приватного інтересу має виключати будь-яку можливість його приховування.

Отже, вирішуючи питання про наявність у державного службовця "конфлікту інтересів" взагалі необхідно встановити наявність таких елементів: як приватного інтересу та службового повноваження, а також наявність протиріччя між повноваженнями та інтересом.

Аналіз поняття "потенційний конфлікт інтересів" дає можливість зробити висновок, що при потенційному конфлікті суперечність між приватним інтересом і службовими повноваженнями існує так само, як при реальному. Різниця ж полягає в тому, що у випадку потенційного конфлікту приватний інтерес може вплинути на об`єктивність прийняття службовцем рішення чи вчинення діянь лише в майбутньому, однак при потенційному конфлікті інтересів наявність зазначених вище елементів так само є обов`язковим.

У даному випадку, беручи до уваги той факт, що позивач перебував на державній службі та обіймав посаду заступника начальника управління - начальник відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Броварського управління ГУ ДФС у Київській області, на нього поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", у тому числі щодо недопущення виникнення реального потенційного конфлікту інтересів та, за його наявності, - повідомлення керівника про такі обставини.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 08.07.2015 позивач, працюючи на посаді начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, на виконання вище вказаних вимог ч. 1 ст. 28 Закону №1700-VІІ подав на ім`я начальника Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області заяву, в якій було повідомлено, що його дружина ОСОБА_2 працює бухгалтером на підприємстві "Бравопорт", яке знаходиться на обліку в Броварській ОДПІ.

Крім того, в матеріалах справи є пояснення позивача на ім`я заступника начальника ГУ ДФС у Київській області, в якому зазначено, що при подачі інформації 08.02.2019 №1243/10/36-56-01 ним було зазначено, що його дружина ОСОБА_2 є суб`єктом господарської діяльності - фізична особа та посадова особа, а саме головний бухгалтер на двох підприємствах: ПП "Алікс-1" та ТОВ "Бравопорт".

У даних поясненнях позивач зазначив, що як фізична особа-підприємець його дружина перебуває на обліку в Яготинській ДПІ Бориспільського управління ГУ ДФС у Київській області з 04.06.2015 та підприємство ПП "Алікс-1" також перебуває на обліку в Бориспільському управлінні ГУ ДФС у Київській області.

Крім того, в даних поясненнях позивач зауважив, що стосовно ТОВ "Бравопорт" ним було повідомлено керівника Броварської ОДПІ, що його дружина працює бухгалтером підприємства, яке знаходиться на обліку в Броварській ОДПІ 08.07.2015, та дана заява знаходиться в особовій справі.

Суд вважає за необхідне підкреслити, що кожен службовець при виконанні своїх повноважень повинен брати до уваги увесь спектр своїх не лише правових (юридичних), а й соціальних (приватних) відносин, які зумовлюють виникнення майнового чи немайнового інтересу, при цьому, тільки такий приватний інтерес у сфері службових/представницьких повноважень, що може вплинути або впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, спричиняє виникнення реального або потенційного конфлікту інтересів.

В той же час, необхідною умовою для встановлення у особи, у тому числі потенційного конфлікту інтересів, є встановлення у такої особи наявності протиріччя між особистими інтересами та службовими повноваженнями.

Разом з тим, наявність протиріччя повинна встановлюється в кожному окремому випадку виконання доручення, розгляду листа, здійснення контрольного заходу тощо, шляхом порівняння повноважень та існуючого у особи приватного інтересу із подальшим визначенням можливості (неможливості) такого інтересу вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішення, вчинення діяння службовою особою.

Слід додати, що потенційний конфлікт інтересів, як і реальний конфлікт інтересів має три елементи. Перший елемент - це наявність у державного службовця повноваження, які можуть бути використані для задоволення приватного інтересу. Другий елемент - це наявність у державного службовця приватного інтересу в тій сфері, в якій він виконує зазначені вище повноваження. І третій елемент - це ризик впливу приватного інтересу державного службовця на об`єктивність чи неупередженість прийняття ним рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених обов`язків та повноважень в майбутньому.

З посадової інструкції Відділу працівників адміністрування податків і зборів з фізичних осіб вбачається, що проводяться лише дві перевірки звітності юридичних осіб: податковий розрахунок сум доходу, нарахованого(сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку(Форма №1ДФ) та Звіт про суми нарахованої заробітної плати(доходу. грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування зазначені звіти носять інформативний характер в частині нарахування та виплати заробітної плати працівникам підприємства. Камеральні перевірки проводять працівники підрозділу в Інформаційній системі "Податковий блок" під особистим паролем працівника який здійснює відповідну перевірку.

Відтак, будь-який потенційний конфлікт інтересів підлягає врегулюванню у встановленому Законом порядку. Більше того, положення ч. 3 та ч. 4 ст. 28 Закону №1700-VІІ містять імперативні норми, які покладають на безпосереднього керівника або керівника органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади, обов`язок щодо: прийняття рішення про врегулювання у підлеглої особи конфлікту інтересів протягом двох робочих днів після отримання повідомлення; повідомлення підлеглої особи про прийняте рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів; вжиття передбачених Законом заходів для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у підлеглої особи.

При цьому, спосіб врегулювання конфлікту інтересів обирається керівником, оскільки саме він, володіє ситуацією у підконтрольній чи підпорядкованій сфері, обізнаний з обсягом повноважень підлеглих осіб та способами реалізації таких повноважень, повноважний ухвалювати рішення щодо підлеглих, а отже має всі можливості для вжиття ефективних заходів з урахуванням всіх обставин та у відповідності до Закону, а також передбачити наслідки таких заходів.

Дотримання встановлених законодавцем вимог щодо запобігання та врегулювання потенційного конфлікту інтересів унеможливлює виникнення в особи випадків реального конфлікту інтересів.

Слід звернути увагу, що заходи зовнішнього врегулювання конфлікту інтересів, передбачені ч. 1 ст. 29 Закону, в розумінні положень розділу V Закону повинні бути застосовані стосовно особи, у діяльності якої наявний конфлікт інтересів, а не до підлеглої особи. Тобто, до особи яка має відповідне коло службових (організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських) повноважень.

Однак, суд вважає, що перебуваючи на посаді заступника начальника управління - начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Броварського управління ГУ ДФС у Київській області позивач жодним чином не має ані фактичної, ані юридичної можливості впливати на нарахування та сплату його дружиною податків та інших обов`язкових платежів, а також застосування штрафних санкцій та інших видів відповідальності з приводу діяльності дружини.

Більш того, суд вважає, що оскільки позивач жодним чином не впливав та не міг вплинути на нарахування та сплату його дружиною податків та обов`язкових платежів, які встановлені Податковим кодексом України, то у нього не було потенційного конфлікту інтересів, оскільки ним були надані вчасно відповідні пояснення та заява, яку надав начальнику Броварського ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

З вище викладеного вбачається, що позивач не володіє формальними повноваженнями для впливу на діяльність його дружини, що вказує на відсутність як реального, так і потенційного конфлікту інтересів, та вказує на прийняття наказу заснованого фактично на гіпотетичних припущеннях наявності потенційного конфлікту інтересів.

Водночас, суд звертає увагу на те, що оскаржуваний наказ ГУ ДФС у Київській області "Про накладення дисциплінарного стягнення" від 09.04.2019 №309-"О" в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийнято у зв`язку з тим, що заступник начальника управління - начальник відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Броварського управління ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_1 в порушення вимог статті 28 Закону України "Про запобігання корупції" не повідомив безпосереднього керівника у встановлений законом термін про наявність у нього потенційного конфлікту інтересів по відношенню до ФОП ОСОБА_2 (перебуває на податковому обліку в Броварському управлінні ГУ ДФС у Київській області з 15.05.2015) та є його близькою особою - дружиною.

Однак, з матеріалів справи судом встановлено, що дружина позивача ОСОБА_2 як фізична особа-підприємець перебуває на податковому обліку в Яготинській ДПІ Бориспільського управління ГУ ДФС у Київській області.

Дана обставина також підтверджується повідомленням про місцезнаходження реєстраційної справи від 04.06.2015 №257.

Отже, наведене свідчить, що в доповідній записці від 14.03.2019 №144/10-36-25-00-17 та в протоколі засідання Дисциплінарної палати від 21.03.2019 неправомірно вказано про те, що дружина позивача перебуває на податковому обліку в Броварському управлінні ГУ ДФС у Київській області.

При цьому, суд не бере до уваги доводи відповідача 1 про те, що позивача згідно наказу ГУ ДФС у Київській області від 12.12.2017 №868-о переведено на посаду нового державного органу, оскільки права та обов`язки Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області в силу вимог ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України перейшли до ГУ ДФС у Київській області, що свідчить про те, що функції та організаційно-правові форми діяльності не змінилися.

Більш того, суд звертає увагу на те, що законодавством України не встановлено, що у разі реорганізації державного органу працівнику повторно потрібно повідомляти правонаступників щодо виконання вимог Закону України "Про запобігання корупції".

Таким чином, беручи до уваги викладені обставини, в сукупності проаналізованих норм Законів України "Про запобігання корупції" та "Про державну службу", суд приходить до висновку про недоведеність з боку відповідача вчинення порушення, яке стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, не доведено наявності у позивача потенційного конфлікту інтересів, а відтак, суд приходить до висновку про протиправність наказу ГУ ДФС у Київській області "Про накладення дисциплінарного стягнення" від 09.04.2019 №309-"О" в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, який заснований на гіпотетичних припущеннях, та, як наслідок такий наказ підлягає скасуванню, з огляду на що вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З приводу вимог позивача про вилучення з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відомості про ОСОБА_1 як особу, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 8 Розділу II. "Формування та ведення Реєстру" Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 09.02.2018 №166 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 березня 2018 року за №345/31797, підставами для вилучення з Реєстру відомостей про особу, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення, є ухвала суду про скасування вироку, винесення виправдувального вироку, відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення, розпорядчого документа або судового рішення про скасування розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення.

Отже, діючим законодавством передбачено можливість вилучення в установленому порядку відомостей про осіб, які вчинили корупційні правопорушення чи правопорушення, пов`язані з корупцією.

Водночас, пунктом 7 Розділу I. "Загальні положення" Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення визначено, що реєстратором Реєстру (далі - Реєстратор) є відділ з питань обробки повідомлень про корупцію Департаменту організації роботи із запобігання та виявлення корупції Національного агентства, що вносить або вилучає відомості про фізичних осіб, яких притягнуто до кримінальної, адміністративної, дисциплінарної та цивільно-правової відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень.

Отже, наведене свідчить, що вилучення з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відомостей про осіб, які вчинили корупційні правопорушення чи правопорушення, пов`язані з корупцією здійснює відділ з питань обробки повідомлень про корупцію Департамент організації роботи із запобігання та виявлення корупції Національного агентства, а тому суд вважає, що Департамент є належним відповідачем у даній справі щодо здійснення таких дій.

Враховуючи зазначене, а також те, що судом визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДФС у Київській області "Про накладення дисциплінарного стягнення" від 09.04.2019 №309-"О" в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про вилучення з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відомостей про ОСОБА_1 як особи, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У той же час, з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Департамент організації роботи із запобігання та виявлення корупції Національного агентства з питань запобігання корупції вилучити з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, відомості про ОСОБА_1 як особи, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи Головне управління ДФС у Київській області, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1536,80 грн., що підтверджується квитанціями від 21.08.2019 №5709 на суму 768,40 грн. та від 21.08.2019 №5715 на суму 768,40 грн.

При цьому, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області, оскільки спірне рішення саме вказаного органу призвело до спірних правовідносин.

Доказів понесення позивачем інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Київській області "Про накладення дисциплінарного стягнення" №309-"О" від 09.04.2019 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника Броварського управління Головного управління ДФС у Київській області - начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_1 .

Зобов`язати Департамент організації роботи із запобігання та виявлення корупції Національного агентства з питань запобігання корупції вилучити з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, відомості про ОСОБА_1 як особи, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Київській області () судовий збір у розмірі 1536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Балаклицький А. І.