Справа № 120/2454/19-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 жовтня 2019 р. Справа № 120/2454/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Маслоід Олени Степанівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Ніконової Тетяни Василівни

представника відповідача: Гончаренка Ігора Володимировича

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 23, м. Вінниця, 21036)

про: визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу № 119043 від 10.05.2019 року, № 119119, № 119120 та № 119121 від 21.05.2019 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем винесені спірні постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 1 700 грн. 00 коп. по кожній, з якими вона не погоджується та вважає їх протиправними з огляду на те, що жодних процесуальних документів, на підставі яких винесено оскаржувані постанови вона не отримувала. Крім того, її не було запрошено для участі у розгляді справ щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт. Більш того, в оскаржуваних постановах не зазначено, яке саме порушення ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» (далі - ЗУ «Про автомобільний транспорт») було допущено. Це й стало причиною звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 05.08.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві 10-денний строк, з моменту отримання ухвали, для усунення вказаних недоліків.

16.08.2019 року за вх. № 42460 через канцелярію суду позивачем надано заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано позовну заяву у двох примірниках з належним чином засвідченими документами, що додаються до неї, фотокопію квитанції про сплату судового збору № 33 від 30.07.2019 року у сумі 768 грн. 40 коп..

Оскільки недоліки позовної заяви були усунені не в повному обсязі, суд з метою недопущення порушення прав, свобод та інтересів позивача та забезпечення права доступу до правосуддя ухвалою від 02.09.2019 року продовжив позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви.

11.09.2019 року за вх. № 45396 позивачем через канцелярію суду подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано оригінал квитанції про сплату судового збору № 0.0..1 від 11.09.2019 року у сумі 2 305 грн. 20 коп..

Ухвалою від 16.09.2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 24.09.2019 року.

23.09.2019 року за вх. № 46830 відповідачем через канцелярію суду надано відзив, в якому він позов не визнає, вважає його безпідставним та таким, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи. З приводу обставин справи відповідач пояснив, що 11.03.2019 року у пункті габаритно-вагового контролю а/д М-28 Одеса-Южний 40+800 м. посадовими особами Одеського управління Укртрансбезпеки було проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить позивачеві. За наслідками контролю було виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень (без дозволу, виданого компетентними уповноваженими органами, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів - у разі неподільного вантажу), встановлених Правилами дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (далі - Правила дорожнього руху). Тому посадовими особами було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 116209 від 11.03.2019 року. 02.04.2019 року у пункті габаритно-вагового контролю на а/д Київ-Одеса 450 км.+500 м. посадовими особами Одеського управління Укртрансбезпеки було проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки DAF реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить позивачеві. Під час зважування вказаного автомобіля було встановлено фактичне навантаження на строєну вісь - 23,06 т., при допустимих 22 т.. За результатами проведеної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 116693 від 02.04.2019 року. Цього ж дня також було проведено габаритно-ваговий контроль транспортних засобів марки DAF реєстраційний номер НОМЕР_3 та НОМЕР_1 , що належить позивачеві. Під час зважування зазначених транспортних засобів було встановлене фактичне навантаження на строєну вісь 23,085 т. та 23,265 т. відповідно, при допустимих 22 т.. За результатами проведених перевірок були складені акти проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 116692 та № 116694 відповідно. Відповідач також вказав, що про розгляд справ щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт, який відбувся 10.05.2019 року та 21.05.2019 року, позивач була повідомлена належним чином, проте на сам розгляд не прибула, представника не направила та жодних документальних або інших доказів, які спростовували б факт перевищення транспортних засобів габаритно вагових параметрів не надала. Тому відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства було прийнято оскаржувані постанови. Додатково відповідач наголосив, що приймаючи вказані постанови він діяв у порядку та у спосіб передбачений чинним законодавством.

24.09.2019 року за вх. № 46860 позивачем надано до суду електронну форму звернення громадян, у якій остання просила розгляд справи, призначений на 24.09.2019 року, здійснювати без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх.

У судовому засіданні 24.09.2019 року представник відповідача вважав за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності позивача. У зв`язку з необхідністю додаткового часу для надання доказів, судове засідання відкладено на 22.10.2019 року.

08.10.2019 року за вх. № 48433 позивачем надано до суду клопотання про розгляд справи без ї участі. Свої позовні вимоги позивач підтримує та просить задовольнити. Про прийняте судове рішення просить повідомити письмово, надіславши на її адресу його копію.

21.10.2019 року за вх. № 49965 позивачем надано до суду відповідь на відзив, в якій остання вказала, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. В свою чергу, акт № 116209 був складений 11.03.2019 року, тоді як справа була розглянута лише 10.05.2019 року. З огляду на це, позивач вважає, що справа була розглянута вже після закінчення передбаченого законом строку. Також позивач зазначила, що відповідачем не вказано, якими саме вагами здійснювалось зважування транспортних засобів, чи повірені вони та за якою методикою.

22.10.2019 року за вх. № 50128 відповідачем через канцелярію суду надано до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи направлень на рейдову перевірку № 026310, № 026314, щотижневого графіку проведення рейдових перевірок з 01.04.2019 року по 07.04.2019 року, реєстр поштових відправлень за 25.05.2019 року.

У судовому засіданні 22.10.2019 року представник відповідача не заперечував щодо здійснення розгляду справи за відсутності позивача, клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів підтримав та просив задовольнити. Суд клопотання задовольнив та приєднав їх до матеріалів справи.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, заслухавши представників відповідача, суд встановив наступне.

На підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, який затверджений 07.03.2019 року, та направлення на проведення рейдової перевірки від 07.03.2019 року за № 026310 головними спеціалістами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 11.03.2019 року о 17 год. 28 хв. під час проведення рейдової перевірки автотранспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_4 і який використовує позивач згідно договору оренди транспортного засобу, виявлено порушення, відповідальність за яке передбачена ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: «надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 48 цього Закону, а саме відсутній документ про сплату, який дає право на рух автомобільними дорогами України, у разі перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень».

Вказане порушення зафіксовано відповідним актом № 116209 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 11.03.2019 року.

Повідомленням від 25.04.2019 року за вих. № 6767/20/24-19, яке отримано позивачем поштовим відправленням 30.04.2019 року, відповідач повідомляв позивача про розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт 10.05.2019 року.

10.05.2019 року позивач на розгляд справи шодо порушення законодавства про автомобільний транспорт не прибув, представника не направив. Цього ж дня постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу № 119043 за порушення ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» на позивача накладено штраф в розмірі 1 700 грн. 00 коп.

На підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, який затверджений 29.03.2019 року, 02.04.2019 року о 04 год. 27 хв., 04 год. 30 хв. та 04 год. 35 хв. головними спеціалістами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі направлення на перевірку від 29.03.2019 № 026314 під час проведення рейдової перевірки автотранспортних засобів марки DAF, номерний знак НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та НОМЕР_1 , якими керували водії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , відповідно і які використовуються позивачем, виявлено порушення, відповідальність за яке передбачена ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: «надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 48 цього Закону, а саме « неоформлений дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами або документ про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів».

Вказані порушення зафіксовано відповідними актами № 116693, 116692 та 116694 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 02.04.2019 року.

Повідомленням від 25.04.2019 року за вих. № 6772/20/24-19, яке отримано позивачем, про що свідчить відповідний запис на самому повідомленні, відповідач повідомляв позивача про розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт 21.05.2019 року.

21.05.2019 року за вх. № 8126/0/22-19 позивачем відповідачеві надані письмові пояснення від 20.05.2019 року. Позивач вказала, що при проведенні зважування не було враховано, що здійснювалось перевезення зерна (кукурудзи) - сипучого вантажу, який є подільним. Позивач також пояснила, що подільний вантаж - це вантаж, який під час навантаження (розвантаження) та перевезення, має конструктивну можливість розподілити його на складові частини, для сипучих та інших матеріалів, речовин, продукції тощо - регулювати їх кількість (масу) на транспортній одиниці. Тому зважування на вісь є протиправним (у випадку перевезення сипучих вантажів) та таким, що суперечить чинному законодавству так, як фактична вага становить згідно довідки від 02.04.2019 року 39,080 т. та не перевищує допустимі 40 т..

21.05.2019 року позивач на розгляд справи шодо порушення законодавства про автомобільний транспорт не прибув, представника не направив. Цього ж дня постановами про застосування адміністративно-господарського штрафу № 119119, № 119120 та № 119121 за порушення ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» на позивача накладено штраф в розмірі 1 700 грн. 00 коп. кожна.

Не погоджуючись з правомірністю вказаних постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про автомобільні дороги», Законом України «Про автомобільний транспорт», Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879., Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року.

Згідно з абз. 4 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

П. 1, пп. 2, 15, 27 п. 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 (далі - Положення), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорт. Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п. 8 Положення).

Відповідно до п. 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року (далі - Порядок № 1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

При цьому, за приписами п. 13 Порядку № 1567 графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Згідно із п. 14, 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 (далі - Порядок № 879).

Згідно з пп. 4 п. 2, п. 16 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

За змістом пп. 3 п. 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Так відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

П. 21 Порядку № 879 передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі наявності підозри щодо перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, працівники пунктів габаритно-вагового контролю проводять його повторне зважування.

У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується.

Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь який спосіб (п. 23 Порядку № 879).

Згідно з п. 18, 20 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно ст. 60 вказаного закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Системний аналіз наведених норм доводить, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Такий контроль здійснюють уповноважені органи - Уктрансбезпека шляхом проведення перевірок, зокрема, рейдової. Під час проведення рейдової перевірки здійснюється державний контроль, зокрема, за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок перевірки дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області було виявлено порушення позивачем вимог габаритно-вагових стандартів транспортних засобів.

Згідно наданих квитанцій щодо зважування транспортного засобу під час здійснення перевірки дотримання габаритно-вагових стандартів позивачем 11.03.2019 року було встановлено, що навантаження на строєну вісь марки DAF номерний знак НОМЕР_1 - 23,540 т., при допустимих 22 т.. За вказане перевищення розрахунком плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування була визначена відповідна плата.

Згідно наданих квитанцій щодо зважування транспортного засобу під час здійснення перевірки дотримання габаритно-вагових стандартів позивачем 02.04.2019 року було встановлено, що навантаження на строєну вісь марки DAF номерний знак НОМЕР_2 - 23,060 т., при допустимих 22 т..; навантаження на строєну вісь марки DAF номерний знак НОМЕР_3 - 23,085 т., при допустимих 22 т..; навантаження на строєну вісь марки DAF номерний знак НОМЕР_1 - 23,265 т., при допустимих 22 т. За вказані перевищення розрахунками плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування були визначені відповідні плати.

Як вже зазначалось, чинним законодавством передбачено, що у випадку, якщо транспортний засіб перевищує встановлені габаритно-вагові стандарти, то рух таких транспортних засобів здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі, виданого уповноваженим підрозділом Національної поліції, або ж документа про внесення плати за проїзд такого транспортного засобу.

Під час вказаних перевірок відповідачем встановлена відсутність відповідних дозволів та документів про внесення плати за проїзд транспорту, що перевищує габаритно-вагові стандарти.

За таких обставин, у наявності порушення позивачем вимог встановлених габаритно-вагових стандартів, відповідно порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що в актах перевірок відсутня інформація про транспортний засіб, водія, точне місце стаціонарного чи пересувного пункту габаритно-вагового контролю, не вказано, яке саме порушення ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» допущено, а також не ознайомлення позивача з цими актами, з огляду на наступне.

Як вбачається з актів проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт № 116209 від 11.03.2019 року, № 116693 від 02.04.2019 року, № 116692 від 02.04.2019 року та № 116694 від 02.04.2019 року, вони містять вказівку про марку та номерний знак автомобіля та причепа, інформацію щодо водія, а також зазначено місце здійснення габаритно-вагового контролю. Вказані акти містять посилання та абзац, пункт та статтю ЗУ «Про автомобільний транспорт», які порушено позивачем. Більш того, таке порушення конкретизовано. Вказані акти, крім цього, підписані водіями, які керували транспортними засобами.

Суд критично ставиться до тверджень позивача в контексті того, що вона не була повідомлена про час, дату та місце розгляду справ щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт, оскільки повідомлення про розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт позивач отримала поштовим відправлення наручно 30.04.2019 року, про що свідчить роздруківка з офіційного сайту Укрпошти. В той час, як сам розгляд справи був призначений на 10.05.2019 року.

Таким чином, позивач була завчасно повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду, а тому мала можливість скористатися своїм правом на участь в розгляді справи.

Повідомлення про розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт на 21.05.2019 року, про що свідчить відповідний напис на самому повідомленні. Більш того, позивач скористалась своїм правом на захист та надала відповідачеві письмові пояснення від 20.05.2019 року, в яких висловилася з приводу перевищення транспортними засобами нормативних вагових параметрів.

Суд також не приймає до уваги посилання позивача про те, що її було притягнуто до відповідальності поза межами строків, визначених законодавством (акт № 116209 складено 11.03.2019 року, розгляд справи відбувся 10.05.2019 року, спірна постанова від 10.05.2019 року), з огляду на наступне.

У відповідності до п. 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Разом з тим, початок перебігу строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано початок.

З огляду на те, що акт складено 11.03.2019 року, то перебіг строку почався 12.03.2019 року; акти складені 02.04.2019 року, відповідно перебіг строку почався 03.04.2019 року Таким чином, останнім днем розгляду справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт є 12.05.2019 року та 03.06.2019 року відповідно. Спірні постанови прийняті відповідачем 10.05.2019 року та 21.05.2019 року відповідно.

Крім цього, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що оскільки перевезення відбувалось сипучого вантажу (кукурудза), відповідно зважування на вісь є протиправним, з огляду на наступне.

Так, наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.2014 року «Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні» (далі - Правила перевезення) на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу.

Відповідно до п. 8.14-8.15 гл. 8 Правил перевезення, завантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху.

Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладними, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньо для здійснення його безпечного перевезення.

Згідно з п. 12.1 гл. 12 Правил перевезення, при транспортуванні вантажів слід дотримуватися вимог Правил дорожнього руку України.

П. 12.5 гл. 12 Правил перевезення передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

У відповідності до п. 8.21 гл. 8 Правил перевезення, виходячи з вимог безпеки руху, водій зобов`язаний перевірити відповідність габаритів вантажу розмірам, що зазначені у Правилах дорожнього руху України.

Таким чином, водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема, сипучого вантажу великогабаритним автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Зазначаючи про протиправність зважування на вісь, у випадку перевезення сипучого вантажу, позивач посилається на вимоги п. 22.5. Правил дорожнього руху. Аналіз вказаної норми доводить, що саме рух транспортних засобів та їх составів із певним навантаженням на визначенні осі у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється, а не зважування на вісь забороняється.

Вказані посилання позивача не знайшли свого підтвердження у чинному законодавстві і є необгрунтованими.

За таких обставин, враховуючи та оцінивши усі докази по справі у їх сукупності, суд доходить висновку, що спірні постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача є правомірними, відповідно відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання їх протиправними.

Що стосується позовної вимоги позивача про скасування спірних постанов, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок визнання протиправним акта індивідуальної дії та його скасування у повному обсязі чи частково. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання акта індивідуальної дії протиправним, неминучим є його скасування в повному обсязі чи частково.

З огляду на те, що суд позовну вимогу про визнання протиправними постанови № 119043 від 10.05.2019 року про застосування адміністративного-господарського штрафу в сумі 1 700 грн. 00 коп., № 119119 від 2105.2019 року застосування адміністративного-господарського штрафу в сумі 1 700 грн. 00 коп., № 119120 від 21.05.2019 року застосування адміністративного-господарського штрафу в сумі 1 700 грн. 00 коп. та № 119121 від 21.05.2019 року застосування адміністративного-господарського штрафу в сумі 1 700 грн. 00 коп. залишив без задоволення, відповідно позовні вимоги щодо скасування вказаних постанов про застосування адміністративного-господарського штрафу також не підлягають задоволенню, як похідні.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року, Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879, Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30 та ст. 2, 9, 77, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування постанов Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 119043 від 10.05.2019 року, № 119119, № 119120 та № 119121 від 21.05.2019 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач - Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 23, м. Вінниця, 21036)

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 28.10.2019 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна