Справа № 640/19979/19
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 жовтня 2019 року м. Київ № 640/19979/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Балась Т.П., ознайомившись з позовною заявою

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДГРУППРОЕКТІНВЕСТ-1"
до Департаменту Міністерства культури України
про визнання протиправним та скасування припису,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Будгруппроектінвест-1» з позовом до Департаменту Міністерства культури України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати припис Департаменту Міністерства культури України №112549 від 30.04.2018.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI, за подання суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлюється ставка судового збору у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 № 2629-VIII установлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень.

Таким чином, під час звернення до суду з даним адміністративним позовом позивачеві належало сплатити судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Разом з тим, доказів сплати судового збору позивач до позовної заяви не приєднав.

Суд також звертає увагу позивача на інші недоліки позовної заяви, які полягають у наступному.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з частиною 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 7 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Згідно з пунктом 19 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Предметом позову є припису Міністерства культури України від 19.07.2018 №1/22-18.

Припис Міністерства культури України є актом індивідуальної дії, разом з цим, його належним чином завіреної копії або клопотання про його витребування, у випадку, якщо позивач з об`єктивних причин позбавлений можливості надати його самостійно, позовна заява не містить.

При цьому, зі змісту позовної заяви судом встановлено, що припис, який оспорює позивач звертаючись з цим позовом до суду, останній взагалі не отримував.

У контексті викладеного суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Таким чином, якщо предмет позову стосується рішення суб`єкта владних повноважень, позивач повинен надати докази того, що рішення, з яким він не погоджується, дійсно приймалось відповідачем. В протилежному випадку висновок суду про наявність між сторонами публічно-правового спору, який підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства був би передчасним.

Суд також зауважує, що невиконання позивачем приписів частини 7 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неприєднанням до позовної заяви копії рішення відповідача, незгода з яким стала підставою для звернення до суду з цим позовом, не надає змоги однозначно визначити зміст та характер спірних правовідносин, що не дає можливості вирішити питання про вид провадження, за яким слід розглядати справу (загальне, спрощене, або спрощене з особливостями, передбаченими статтею 263 КАС), здійснити належну підготовку справи до судового розгляду, а також не дає змоги з`ясувати питання дотримання позивачами процесуальних строків звернення до суду.

Крім того, частинами 1 та 2 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Суд зазначає, що правову категорію «зміст позовних вимог» слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предмет позову стосується визнання протиправним та скасування припису Міністерства культури України від 19.07.2018 №1/22-18.

Натомість у прохальній частині позовної заяви позивач просить визнати протиправним та скасувати припис Департаменту Міністерства культури України від 30.04.2018 №112549.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

У якості відповідача у позовній заяві позивач зазначив Департамент Міністерства культури України.

Суд зазначає, що належними відповідачами щодо оскарження рішень, дій (бездіяльності) суб`єктів владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії, - є суб`єкти владних повноважень, які виконують публічно-владні управлінські функції на сьогодніщній день та є діючими державними органами.

Суд звертає увагу, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2019 №829 «Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади», утворено Міністерство культури, молоді та спорту України, реорганізувавши шляхом перетворення Міністерство інформаційної політики та поклавши на утворений центральний орган виконавчої влади завдання та функції Міністерства культури і Міністерства молоді та спорту, що ліквідуються.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 09.09.2019 внесено запис в Єдиному державному реєстрі про державну реєстрацію Міністерства культури, молоді та спорту України як юридичної особи на підставі постанови КМУ від 02.09.2019 № 829.

Крім того суд звертає увагу позивача на те, що Департамент Міністерства культури України є лише структурним підрозділом Міністерства культури України, а відтак не є самостійною юридичною особою, з огляду на що не може бути відповідачем у справі.

Таким чином, належним відповідачем у даній позовній заяві є Міністерство культури, молоді та спорту України.

У зв`язку з наведеним, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно уточнити відповідача у справі.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання до суду:

- виправленої позовної заяви із зазначенням в ній належного відповідача у справі та вірного рішення відповідача, яке позивач бажає оскаржити. Уточнену позовну заяву слід надати у двох примірниках (для суду та для направлення відповідачеві).

- належним чином завіреної копії оспорюваного припису або

- клопотання про витребування припису (з посиланням на його реквізити) з обґрунтування та доказами на їх підтвердження, що свідчать про існування перешкод, які не дозволяють або ускладнюють отримання такого припису позивачем самостійно.

- оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 1921 грн.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будгруппроектінвест-1» до Департаменту Міністерства культури України про визнання протиправним та скасування припису, залишити без руху.

2. Позивачеві у десятиденний строк з дня одержання ухвали усунути наведені у ній недоліки у вказаний у ній спосіб.

3. Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві. Ухвала про набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.П. Балась