Справа № 826/3568/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 жовтня 2019 року № 826/3568/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛОБОДА КО»
доГоловного управління Державної казначейської служби України у Київській області
про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОБОДА КО» звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, в якому просить зобов`язати відповідача прийняти виконавчий лист від 20.10.2016 по справі № 810/5754/15 до розгляду та зареєструвати у відповідному журналі, повідомити стягувача (представника стягувача) про прийняття, реєстрацію документу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем безпідставно повернуто виконавчий документ без виконання та не виконано передбачених законом дій для усунення перешкод у виконанні судового рішення.

Відповідачем не було подано у встановлений судом строк відзиву (заперечень) на позовну заяву, у зв`язку з чим суд розглядає справу за наявними у справі доказами.

Під час судового розгляду справи судом встановлено наступне.

Додатковою постановою Київського окружного адміністративного суду від 13.09.2016 по справі № 810/5754/15 стягнуто з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛОБОДА КО" витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 15081 (п`ятнадцять тисяч вісімдесят одна) грн. 70 коп.

З метою примусового виконання зазначеного рішення Київським окружним адміністративним судом 20.10.2016 видано виконавчий лист, відповідно до якого стягувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОБОДА КО», а боржником - Ірпінська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області.

Позивач звернувся до управління Державної казначейської служби у Вишгородському районі Київської області з заявою про виконання судового рішення, до якого було додано зазначений вище виконавчий документ.

Листом від 16.11.2016 № 04-24/413 управління Державної казначейської служби у Вишгородському районі Київської області повернуло виконавчий документ без виконання, оскільки боржник - Ірпінська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області реорганізована шляхом її приєднання до Вишгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

При цьому, у зазначеному листі орган казначейства зазначає про необхідність в судовому порядку замінити сторону виконавчого провадження на його правонаступника.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.12.2016 у задоволенні заяви позивача про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено, оскільки така заміна можлива лише в межах відкритого виконавчого провадження.

Надалі, позивач повторно звертається до органів казначейства з заявою про виконання судового рішення. Листом від 01.02.2017 №12-04/104-512 Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області повернуто виконавчий документ без виконання з аналогічних підстав.

Позивач, вважаючи, що відповідачем не виконано передбачених законом дій для належного виконання судового рішення, звернувся до суду з відповідним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі за текстом - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Згідно з пунктом 8 Порядку органи казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку:

1) приймають їх до розгляду та реєструють у відповідному журналі. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер;

2) здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів;

3) повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що орган казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли:

1) виконавчий документ:

- не підлягає виконанню органом Казначейства;

- подано особою, що не має відповідних повноважень;

- пред`явлено до виконання з пропущенням установленого строку;

- видано або оформлено з порушенням установлених вимог;

2) рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку;

3) суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобов`язання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом;

4) відсутній залишок невідшкодованого податку на додану вартість, узгоджений із стягувачем;

5) стягувач відмовився від виконання виконавчого документа або відкликав його без виконання;

6) наявні інші передбачені законом випадки.

Як на підстави повернення виконавчого документу без виконання відповідач посилається на реорганізацію боржника та зазначає про необхідність в судовому порядку замінити сторону виконавчого провадження.

Судом встановлено, що станом на момент виникнення спірних правовідносин Ірпінська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області реорганізована шляхом її приєднання до Вишгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Суд звертає увагу, що реорганізацію юридичної особи чи її припинення не визначено Порядком як підставу для повернення виконавчого документа стягувачеві, як і не передбачено такого випадку законом.

У даному випадку, зазначені обставини лише свідчать про необхідність звернення до суду, який видав відповідний виконавчий документ, із заявою стосовно заміни сторони виконавчого провадження у порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Викладене вище узгоджується також із пунктом 5 Порядку, відповідно до якого під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право звертатися у передбачених законом випадках до органу, який видав виконавчий документ, щодо роз`яснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання.

Також, пунктом 13 Порядку передбачено, що зупинення безспірного списання коштів здійснюється у разі звернення до суду із заявою про заміну особи (боржника, стягувача) правонаступником.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Матківська проти України" від 12.03.2009 зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Крім того, у рішенні "Юрій Миколайович Іванов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив: "…що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання.

У таких справах відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, при розгляді заяви про примусове виконання судового рішення, мав прийняти виконавчий документ до виконання та, встановивши обставини, які перешкоджають виконанню рішення, зупинити списання коштів та звернутися до суду з відповідною заявою.

Водночас, відповідач не виконав усіх передбачених законодавством дій для належного виконання судового рішення та прийняв рішення про повернення виконавчого документу без виконання, яке є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи встановлення судом ознак протиправності рішення відповідача про повернення виконавчого документу без виконання, суд дійшов висновку про задоволення позову та необхідність вийти за межі позовних вимог.

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛОБОДА КО» (08042, Київська область, Макарівський район, с. Червона Слобода, вул. Заводська, 1, ) до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області (01196, м. Київ, пл. Лесі Українки, 1, ) про зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю та вийти за межі позовних вимог.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, оформлене листом від 01.02.2017 № 12-04/104-512.

3. Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області прийняти до розгляду виконавчий лист від 20.10.2016, виданий Київським окружним адміністративним судом у справі № 810/5754/15, зареєструвати у відповідному журналі, повідомити стягувача про прийняття, реєстрацію документу.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛОБОДА КО» (08042, Київська область, Макарівський район, с. Червона Слобода, вул. Заводська, 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області (01196, м. Київ, пл. Лесі Українки, 1, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов