Справа № 160/2798/19
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 160/2798/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

секретар судового засідання Лащенко Р.В.

за участі представника позивача Чіняєвої ОСОБА_1 .М ОСОБА_2

представника відповідача Ковальової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 р. (суддя Голобутовський Р.З., повне судове рішення складено 16.05.2019 р.) в справі № 160/2798/19 за позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості № UA110000/2019/200056/2 від 11.03.2019 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 р. позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/200056/2 від 11.03.2019 р.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не враховано, що надані позивачем для митного оформлення транспортного засобу документи, містять розбіжності, які не дозволяють прийняти зазначену позивачем митну вартість. Так, позивачем не підтверджено фактурну вартість транспортного засобу через те, що рахунок від 26.02.2019 р. б/н (договір про продаж вживаного автотранспортного засобу) не містить виду та ступеню пошкоджень, показників пробігу, кольору, умов оплати; позивачем не надано до митного оформлення платіжних або банківських документів, що підтверджують факт оплати транспортного засобу; вважає неналежним доказом висновок експерта. Також вказує на не надання декларантом документів, що підтверджують здійснення обов`язкових витрат, як то витрат на страхування, а також документів щодо договірних відносин між позивачем та особою, що була присутня під час митного огляду. На думку апелянта, судом проігноровано посилання відповідача на рівень цін, який міститься в системі SuperSCHWACKE.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, 26 лютого 2019 р. ОСОБА_3 придбано у Marcel Richter (Berliner Str. 71, Marienmunster АДРЕСА_1 ) транспортний засіб - легковий автомобіль марки «Mersedes-Benz», модель - C200, 2004 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , що суд першої інстанції вважав підтвердженим копією інвойсу Kaufvertrag від 26.02.2019 року б/н.

07 березня 2019 року позивачем до Дніпропетровської митниці ДФС для митного оформлення в режимі імпорту автомобіля «Mersedes-Benz С200», 2004 року випуску, ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна - 1796 см3, тип двигуна - бензиновий, колір - сріблястий, вартістю 1200 євро, подана митна декларація № UA110150/2019/213338 із застосуванням основного методу визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту) відповідно до ст. ст. 57-58 Митного кодексу України та зазначенням митної вартості на рівні 2647,72 євро.

Разом із митною декларацією надано наступні документи, що підтверджують митну вартість: інвойс Kaufvertrag від 26.02.2019 року б/н, висновок експертного автотоварознавчого дослідження про оцінку ТЗ № т430/19 від 07.03.2019 року, акт митного огляду від 28.02.2019 року № UA209060/2019/20863, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 22.06.2004 року, паспорт громадянина України, довіреність від 14.02.2019 року № ННО 775567, довідка Укртестстандарт від 04.03.2019 року № UA.009.77457-19, банківське платіжне доручення щодо оплати митних зборів за митне оформлення оцінюваного товару від 26.02.2019 року № 39297291, закордонний паспорт від 17.11.2017 року № НОМЕР_2 .

11 березня 2019 року Дніпропетровською митницею ДФС прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/200056/2, за яким митна вартість товару скоригована в сторону збільшення до 5400,44 євро та у якому вказано про застосування другорядного методу визначення митної вартості (резервного).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Дніпропетровською митницею ДФС не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості транспортного засобу у митній декларації № UA110150/2019/213338 від 07.03.2019 року, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, тому дійшов висновку про те, що рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/200056/2, що прийняте 11.03.2019 року Дніпропетровською митницею ДФС, не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому порушує права та законні інтереси позивача, що підлягають судовому захисту шляхом скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень.

Суд визнає такий висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 07.03.2019 р. позивачем подано до Дніпропетровської митниці ДФС вантажу митну декларацію в режимі ІМ40 № UA110150/2019/213338 з метою митного оформлення транспортного засобу легкового автомобілю марки Mersedes-Benz С200, 2004 року випуску, ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна - 1796 см3, тип двигуна - бензиновий, колір - сріблястий, показник одометра згідно з актом митного огляду 424891 км.

Декларантом заявлена фактурна вартість товару за резервним методом та ґрунтується на ціновій експертизі, за якою така фактурна вартість складає 2547,72 євро, а митна вартість становить 2647,72 євро у зв`язку із включенням вартості витрат на доставку товару в розмірі 100 євро.

До вантажної митної декларації позивачем додано рахунок-інвойс від 26.02.2019 р. б/н, акт про проведення огляду транспортного засобу від 28.02.2019 р. № UA209060/2019/20863 Львівської митниці ДФС, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 22.04.2004 р. № UЕ829053, паспорт громадянина України, довіреність від 14.02.2019 р., довідка Укртестстандарт від 04.03.2019 р. № UA.009.77457-19, банківське платіжне доручення щодо оплати митних зборів за митне оформлення оцінюваного товару від 26.02.2019 р. № 39297291, ціновий висновок від 07.03.2019 р. № т430/19, закордонний паспорт від 17.11.2017 року № НОМЕР_2 .

За змістом рахунку-інвойсу від 26.02.2019 р. транспортний засіб придбано позивачем на 1200 євро.

В акті огляду Львівською митницею ДФС зазначено про наявність пошкоджень лакофарбового покриття, заднього правого крила та бамперу автомобілю, наявність корозії на колісних арках та порогах, забруднення та затертість салону, місцями пошкодження.

При проведенні контролю правильності визначення позивачем митної вартості товару згідно з положенням п. 2 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, враховуючи заходи, передбачені Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДФС від 11.09.2015 р. № 689, проведено порівняння рівня заявленої митної вартості транспортного засобу з рівнями митної вартості автомобілів марки Mersedes-Benz С200 з технічними характеристиками, аналогічними характеристикам ввезеного позивачем автомобілю, 2004 календарного та модельного років випуску та з наближеними даними, з рівнями митної вартості ідентичних та подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, та виявлено, що заявлений рівень митної вартості товару нижчий, ніж вартості та їх рівні всіх вищезгаданих товарів по митним оформленням, проведеним митницями України в митному режимі «імпорт» в максимально наближені терміни до дати експорту товару в Україну. Додатково проведено перевірку згідно з інформаційним електронним довідником SuperSCHWACKE (враховуючи VIN-код транспортного засобу, показник одометра, зафіксований при перетині митного кордону України та відображений у акті митного огляду від 28.02.2019 р. № UA209060/2019/20863) та встановлено, що згідно із заявленими відомостями вартість транспортного засобу має становити на рівні 5400,44 євро.

Декларант письмово повідомлений про необхідність надання касового або товарного чеку (квитанції, іншого еквівалентного по змісту документа, який підтверджує сплачений за товар суму), рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, рахунки про сплату комісійних посередницьких послуг, пов`язаних з виконанням умов договору, митну декларацію країни відправлення, переклад рахунку (або договір купівлі-продажу) та інші документи.

11.03.2019 р. декларантом надано відповідачу лист, в якому зазначено про неможливість подання додаткових документів.

11.03.2019 р. Дніпропетровською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/200056/2, яким митну вартість товару визначено із застосуванням другорядного методу (2-г) на рівні 5400,44 євро.

За змістом цього рішення підставою для коригування митної вартості є неможливість перевірки правильності застосування обраного декларантом методу визначення митної вартості та відсутність документів, що підтверджують числові значення заявленої декларантом митної вартості товару.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносин, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами частини першої статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до положень частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Визначення вартості товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування митних платежів здійснюється згідно положень статті 368 Митного кодексу України.

Згідно з частиною першою цієї статті для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Частиною третьою цієї ж цієї статті Митного кодексу України визначено, що особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

При цьому відповідно до частини четвертої цієї статті Митного кодексу України у разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Під час проведення митного контролю і митного оформлення транспортних засобів, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості у порядку, встановленому розділом ІІІ Митного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

За приписами частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Так, орган доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Частиною 4 статті 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (пункт перший).

Судом встановлено, що при проведенні контролю правильності визначення позивачем митної вартості товару відповідачем враховано відомості щодо цінових рівнів на подібні транспортні засоби згідно Інтернет джерела Schwackeliste, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості вказаного товару позивачем та наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом занижено митну вартість товару.

Згідно з частиною 5 статті 54 Митного кодексу України при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів має право, зокрема, упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (пункт перший).

Відповідачем запропоновано надати касовий або товарний чек (квитанцію, інший еквівалентний по змісту документ, який підтверджує сплачену за товар суму) або інші документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Позивачем жодного із зазначених чи будь-яких інших документів на спростовання сумнівів митного органу стосовно дійсного рівня митної вартості товару надано не надано. Не надано позивачем таких документів і суду.

За приписами пп. 1.1 пункту 1 наказу Державної митної служби України від 13.10.2006 № 885 «Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів» контроль за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів проводиться з урахуванням принципів Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів (далі Методика), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395.

Розрахунок числового значення вартісного рівня транспортних засобів здійснюється відповідно до формул, наведених у пункті 7.53.3 пункту 7.53 розділу VII Методики, та методик розрахунку вартісного рівня, наведеного у спеціалізованих офіційних виданнях, які містять інформацію про ціни на транспортні засоби, сформовані на світовому ринку (видавництва "Kelley Blue Book", "Eurotax", "Nada" тощо), з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). При цьому, для моторних транспортних засобів, враховуються відомості, що містяться у товаросупровідних документах та актах про проведення фізичного або митного огляду щодо: марки, моделі, модифікації, типу та маркування кузова, об`єму та потужності двигуна, типу пального, повної маси, вантажопідйомності, фактичного терміну експлуатації, пробігу, технічного стану, комплектації, функціонального призначення. Ідентифікація кожного транспортного засобу проводиться на основі даних його виробника; визначальним при цьому є ідентифікаційний номер VIN конкретного транспортного засобу.

Згідно з пунктом 10 Додатку 8 до Методики періодичний довідник "SuperSCHWACKE" (Eurotax, Швейцарія) рекомендований для використання при проведенні товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів.

Отже, враховуючи те, що позивач не надав належні документи, які підтверджують митну вартість товару, відповідачем правомірно та відповідно до наведених вище приписів чинного законодавства для визначення такої вартості використано періодичний довідник "SuperSCHWACKE".

Відтак, суд доходить до висновку, що відповідач мав обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення позивачем митної вартості транспортного засобу, а з урахуванням ненадання позивачем документів на підтвердження правильності визначення митної вартості, є цілком обґрунтованим прийняття органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості та відмови у митному оформленні товару.

Приведені вище обставини не враховано судом першої інстанції, що призвело до неправильного вирішення справи та задоволення позовних вимог.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 368 Митного кодексу України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

При визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України.

Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Вище судом апеляційної інстанції обґрунтовано висновок про наявність у відповідача підстав вважати недостовірною заявлену позивачем як фактурну, так й митну вартість товару, що й стало підставою для коригування такої митної вартості.

Крім того, позивачем на вимогу органу доходів і зборів не надано перекладу на українську мову рахунку-фактури та не надано жодних документів на підтвердження, чи сплачені позивачем кошти за транспортний засіб, митна вартість якого визначалась, якщо сплачені, яким чином (готівковими коштами чи шляхом перерахування на рахунок), тому відсутні підстави вважати, що наданими позивачем документами підтверджені числові значення митної вартості.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 р. в справі № 160/2798/19 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 р. в справі № 160/2798/19 за позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості скасувати.

Ухвалити в справі № 160/2798/19 нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 28.10.2019 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.10.2019 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко