Справа № 520/8038/19
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

16 жовтня 2019 р. Справа № 520/8038/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Вязьмітіновій Т.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Лук`янцева С.О.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківської області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ) про скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (надалі за текстом ОСОБА_2 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківської області (надалі за текстом ГУ ДФС у Харківській області, відповідач), в якому просить суд:

- скасувати наказ ГУ ДФС у Харківській області № 4683 від 04.07.2019 про проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1 ).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказ ГУ ДФС у Харківській області № 4683 від 04.07.2019 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1 )», на думку позивача, не відповідає положення законодавства, оскільки підприємницька діяльність позивача 08.04.2019 припинена згідно з даними ЕДР, сама перевірка проведена з порушення п. 4 ст. 77 Податкового кодексу України (надалі за текстом ПК України).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання.(а.с.2-3).

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 02.09.2019 відповідачем надано відзив на позов, в якому вказано, що оскаржуваний наказ виданий у відповідності до норм чинного законодавства, у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.(а.с.45).

Від представника позивача 10.09.2019 до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив, за змістом якого представник наполягав на задоволенні позовних вимог. (а.с.121-122).

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 02.10.2019 з боку представника позивача надано додаткові пояснення. (а.с.128-130).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с.151-152).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у відзиві та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

В матеріалах справи наявна довіреність від 30.11.2016 року, згідно з якою ОСОБА_2 , уповноважив Єрещенко В.Л., бути його представником як фізичної особи-підприємця, окреслена довіреність посвідчена Ключніковою В.О., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, та зроблено запис в реєстрі 3956. (а.с.17-18).

Стосовно позивача 08.04.2019 внесено до ЕДР інформацію про припинення державної реєстрації, про що зроблено запис 60003410. (а.с.13-16).

ГУ ДФС у Харківській області 03.07.2019 отримано заяву за підписом ОСОБА_3 за змістом «Прошу Вас провести планову документальну перевірку з 04.07.2019 у приміщені ГУ ДФС у Харківській області».

ГУ ДФС у Харківській області 04.07.2019 прийнято наказ № 4683 «Про проведення документальної планової перевірки платника податків ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1 )». (а.с.12).

Окреслений наказ прийнятий на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 41.1 ст. 41, п. 61.1, 61.2 ст. 61, п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст. 77, п. 82.1 ст. 82 ПК України, ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», враховуючи лист платника податків ОСОБА_2 , (вх. ГУ ДФС у Харківській області від 03.07.2019 № 86555//ФОП_ІНШЕ) щодо проведення перевірки.

Направлення від 04.07.2019 року № 1657 на проведення документальної перевірки платника податків ОСОБА_2 пред`явлено 04.07.2019 довіреній особі платника податків ОСОБА_3 ..

ГУ ДФС у Харківській області 24.07.2019 складено акт № 2516/20-40-13-06-08/ «Про результати документальної планової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018». (а.с.46-76).

Згідно зі змістом акту від 24.07.2019 № 2516/20-40-13-06-08/ перевірка проведена в приміщені ГУ ДФС у Харківській області, на підставі письмової заяви платника податків від 03.07.2019.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному аналізі в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд виходить з таких мотивів та норм права.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України зазначено, що контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно з п. 77.1 ст. 77 ПК України зазначено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Відповідно до 77.2 ст. 77 ПК України зазначено, що до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Платники податків - юридичні особи, що відповідають критеріям, визначеним пунктом 43 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу, та у яких сума сплаченого до бюджету податку на додану вартість становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, а також самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки. Зазначена норма не поширюється на таких платників податків у разі порушення ними статей 45, 49, 50, 51, 57 цього Кодексу.

Згідно з п. 78.4 ст. 78 ПК України зазначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до п. 77.4 ст. 77 ПК України зазначено, що про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Згідно п. 81.1 ст. 81 ПК України зазначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

З наказу від 04.07.2019 № 4683 та направлення від 04.07.2019 вбачається, що зазначені документи звернені до фізичної особи - підприємця позивача, у той час, коли 08.04.2019 державним реєстратором внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (а.с.5).

Відповідно до п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України зазначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Таким чином, судом встановлено, що наказ від 04.07.2019 № 4683 відносно позивача прийнято не після початку процедури припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, а після внесення державним реєстратором запису про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця Коваленка ОСОБА_4 ..

Крім того, на вимогу суду, відповідач не зміг пояснити, чому ним не було прийнято наказу про проведення перевірки позивача відразу після отримання інформації від державного реєстратора про початок процедури припинення підприємницької діяльності позивача.

Окремо суд звертає увагу на пояснення представника відповідача та зазначає: заява від 03.07.2019 складена від імені позивача, а не ним особисто, що відображено у відзиві та акті перевірки з викривленнями.

Разом з цим суд звертає увагу на пояснення представника відповідача на зміст довіреності від 30.11.2016 в контексті, що позивач в ній ідентифікований за паспортними даними, а не за кодом платника податків, а тому на думку податкового органу, окреслена довіреність видана на представництво його інтересів як фізичної особи, а її дія не пов`язана зі статусом ФОП позивача.

Суд не приймає окреслену правову позицію, оскільки змістом довіреності чітко встановлений правовий статус представництва позивача, а саме «бути моїм представником як фізичної особи-підприємця».

Разом з цим ідентифікація позивача в довіреності за паспортними даними жодним законодавчим джерелом не врегульована з зазначенням будь-яких варіативних наслідків, що виникають надалі та пов`язуються законодавцем з його подальшою діяльністю в статусі платника податків.

Таким чином суд не приймає окреслені обґрунтування, як належну правову позицію за цим питанням, та визнає такою, що сформована на помилковому сприйнятті законодавстві.

Щодо посилань представника позивача на постанови Верховного Суду від 26.11.2018 року по справі № 817/697/17 та від 29.10.2018 року по справі 819/1013/16 та посилань представника відповідача на постанови Верховного Суду від 20.06.2018 року по справі №822/1138/17 та від 01.08.2018 року по справі 817/519/16 суд зазначає, що згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховуючи часові проміжки формування правових позицій Верховного Суду та беручи до уваги зміст ч. 5 ст. 242 КАС України, зазначає, що підлягають врахуванню правові позиції від 26.11.2018 по справі № 817/697/17 та від 29.10.2018 по справі 819/1013/16 в рамках розгляду адміністративної справи № 520/8038/19.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про те, що оскаржуваний наказ ГУ ДФС у Харківській області № 4683 від 04.07.2019 року про проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1 ), винесено з порушенням вимог чинного податкового законодавства.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано належних доказів на обґрунтування правомірності винесення відносно позивача наказу від 04.07.2019 року № 4683 про проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1 ), яке є предметом судового оскарження.

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківської області про скасування наказу - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Харківської області від 04.07.2019 року № 4683 про проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1 ).

Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківської області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 25 жовтня 2019 року.

Суддя Ю. О. Супрун