Справа № 260/433/19
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9243/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Матковської З.М.,

при секретарі судового засідання: Луців І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року (суддя - Плеханова З.Б., ухвалене в м. Ужгороді о 12:06, повний текст складено 24.07.2019р.) у справі №260/433/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Термал-Стар" до Головного управління ДФС в Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

02.04.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Термал-Стар" (Позивач) звернулося в суд із позовом до Головного управління ДФС у Закарпатській області (Відповідач), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Закарпатській області №, №, №, №, №, № від 11.01.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що акт перевірки №1256/07-16-14-01/32123738 від 19.12.2018 р., складений за наслідками перевірки ТОВ "ТЕРМАЛ-СТАР", як службовий документ не містить підписів всіх ревізорів, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які проводили перевірку, відтак не має жодної юридичної сили. Враховуючи наведені вище обставини вважає, що висновки викладені в акті виїзної планової перевірки є безпідставними, а винесені податкові повідомлення рішення підлягають скасуванню.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року, позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ): № від 11.01.2019 року; №від 11.01.2019 року; № від 11.01.2019 року; № від 11.01.2019 року; №від 11.01.2019 року; № від 11.01.2019 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач - Головне управління ДФС у Закарпатській області подавши до Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, вказує на неповне з`ясування обставин справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги, покликається на те, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не надано належної оцінки доказам органу доходів і зборів, неповно з`ясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору та неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права, а саме приймаючи оскаржуване рішення суд обмежився виключно доводами позивача, щодо відсутності підпису окремих ревізорів у акті перевірки, при цьому не досліджував та не надав жодної оцінки висновкам контролюючого органу по суті встановлених порушень.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Закарпатській області просить залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 у справі №260/433/19 залишити без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.

В судовому засіданні представник апелянта надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та просить залишити його без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу в межах наведених доводів, відзив, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Закарпатській області було проведено виїзну планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРМАЛ-СТАР" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.06.2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2015 року по 30.06.2018 року.

За результатами перевірки контролюючим органом було складено акт перевірки від 19.12.2018 №1256/07-16-14-01/32123738 (Т.1 а.с.15-97), встановлено порушення ТзОВ "ТЕРМАЛ-СТАР": п. 134.1.1. п. 134.1. ст.134.,п.п. 140.4.2 пункту 140.4, п.п. 140.2 ст. 140 ПК України у результаті чого встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств на загальну суму 8192 658, 00 грн.; п.п. 141.4.1., п.п.141,4.2 п.141.4 ст.141 ПК України, що призвело до донарахування 441463,7 грн.; п.п. 14.1.185. п.п. 14.1.13 п. 14.1 ст. 14, п. 188.1 ст. 188. п. 185.1 ст. 185, п. 186.3 ст. 186, п. 198.1. п. 198.5. п. 198.6. ст. 198, п.п. 197.1.14 п. 197.1 ст. 197, п. 201.1, 201.3. ст. 201.10 ПК України у результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 3 657 115,00 грн.; п. 201.10 ст. 20 ПК України у результаті чого встановлено несвоєчасну реєстрацію податкової накладної на загальну суму 278, 41 грн. та відсутність реєстрації податкових накладних за період з 01.01.2017 р. по 30.06.2018 р. на загальну суму ПДВ 39106, 28 грн.; п. 16.1.6 п. 16.1 ст. 16, п. 30.6 ст. 30 ПК України у результаті чого встановлено не подання Звіту про суми податкових пільг за ІІІ квартал 2017 р.

На підставі зазначеного акту перевірки, ГУ ДФС у Закарпатській області винесено податкові повідомлення-рішення №; №; №; №; №; №000231401 від 11.01.2019.

Не погоджуючись з прийнятими Головним управлінням ДФС в Закарпатській області податковими повідомленнями-рішеннями від 11.01.2019, позивач звернувся з позовом до суду із вимогою про визнання їх протиправними та скасування.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до переконання, що законних підстав для прийняття оскаржуваних у даній справі податкових повідомлень-рішень від 11.01.2019 р, за відсутності належно оформленого акта документальної перевірки, у контролюючого органу не було, а тому такі рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з п. 81.1. ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів, в тому числі: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу.

Відповідно до ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка (п.86.1).

Акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів) (п.86.3).

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків (п.86.8).

В акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника (п.86.10).

Крім цього, слід вказати, що основні вимоги до форми та змісту акта (довідки) документальної перевірки, інформативних додатків до акта (довідки), порядку його (її) підписання, реєстрації та зберігання визначаються Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків-юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727 (далі - Порядок №727) (п.3 розд.І Порядку №727).

Згідно з п.2 розд.І Порядку №727 акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до положень розд.ІІ Порядку №727 результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а у разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки (п.1).

Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами контролюючого органу, який проводив перевірку, а також посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) (п.2).

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п.3).

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п.4).

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів (п.5).

Відповідно до положень п.2 розд.V Порядку №727 акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється в контролюючому органі протягом 5 робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або застосовують консолідовану сплату та у випадках проведення документальних перевірок дотримання законодавства з питань державної митної справи, - протягом 10 робочих днів), з дотриманням визначених у пункті 5 цього розділу вимог щодо реєстрації актів документальних перевірок.

Отже, зазначеними нормами передбачено чітка процедура оформлення результатів перевірки, внаслідок проведення якої складається акт перевірки, що повинен відображати результати та підтверджувати факт виявлених в ході перевірки порушень. Встановлення за результатом перевірки фактів заниження чи завищення сум податкових зобов`язань платника, підтверджених належним чином оформленим актом перевірки, є передбаченою законом підставою для прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень про нарахування грошових зобов`язань.

Однак, як встановлено та підтверджується матеріалами справи, акт перевірки від 19.12.2018 не підписаний двома посадовими особами, які фактично проводили перевірку та зазначені у вступній частині акта, а саме ревізорами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що свідчить про порушення контролюючим органом належної правової процедури під час оформлення результатів проведеної перевірки. При цьому, податковий орган не спростовує те, що, акт №1256/07-16-14-01/32123738 від 19.12.2018 р., складений за наслідками перевірки ТОВ "ТЕРМАЛ-СТАР", як службовий документ за відсутності підписів вищевказаних ревізорів.

Так, з вступної частини акта перевірки видно, що перевірка ТОВ "ТЕРМАЛ-СТАР" проводилась головними державними ревізорами-інспекторами ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 ., (Т.1 а.с.15), однак, акт не підписаний окремими посадовими особами, які проводили перевірку, а саме в ньому відсутні підписи ревізорів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Замість підпису ОСОБА_1 в акті проставлена відмітка - "відпустка", а замість підпису ОСОБА_3 - пусте місце ( Т.1 а.с.107).

Поряд з цим, слід зазначити, що 23 жовтня 2019 року начальник ГУДФС у Закарпатській області видав направлення №2740/16-00 головному державному ревізору-інспектору відділу боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Закарпатській області- ОСОБА_1 для проведення з 24 жовтня 2019 року документальної виїзної планової перевірки ТОВ "Термал-Стар".

В акті також вказано, що у перевірці брав участь головний державний ревізор-інспектор відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС в Закарпатській області ОСОБА_3 , однак за відсутністю направлення на перевірку та який акт перевірки не підписав.

Відтак, вказане у своїй сукупності свідчить про порушення контролюючим органом вимог проведення перевірки та оформлення акта перевірки, визначених п. 81.1. ст. 81 ПК України (посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки за наявності направлення на проведення такої перевірки) та п.86.3 ст. 86 ПК України, (акт документальної виїзної перевірки підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку та які встановили порушення податкового законодавства), оскільки чинним законодавством не передбачено випадків відступлення від виконання вказаних правил.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, крім цього, положеннями п.2 розд.І Порядку №727 визначено, що акт документальної перевірки - це службовий документ, а отже він повинен відповідати і загальним вимогам до оформлення організаційно-розпорядчих документів, одним із видів яких він є.

Так, відповідно до положень Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55 (далі - ДСТУ 4163-2003) цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи (далі - документи) - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: - органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; - підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності (далі - організацій) (п.1.1).

Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташовування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів (п.1.2).

Згідно з положеннями п.5.23 ДСТУ 4163-2003 підпис складається з назви посади особи, яка підписує документ (повної, якщо документ надруковано не на бланку, скороченої - на документі, надрукованому на бланку), особистого підпису, ініціалу(-ів) і прізвища.

У разі відсутності посадової особи, підпис якої зазначено в документі, документ підписує особа, яка виконує її обов`язки, або її заступник. У цьому випадку обов`язково зазначають посаду і прізвище особи, яка підписала документ (виправлення вносять рукописним або машинописним способом), наприклад: "Виконувач обов`язків", "Заступник".

Аналогічні за змістом положення щодо підписання посадовими особами організаційно-розпорядчих документів містяться в п.10 гл.7 розд. ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 №1000/5 (далі - Правила №1000/5).

Положеннями п.2 розд.І Правил №1000/5 визначено, що службовий документ - це офіційно зареєстрований службою діловодства або відповідним чином засвідчений документ, що одержаний чи створений установою у процесі її діяльності та має відповідні реквізити (абз. 30).

Реквізит службового документа - обов`язковий елемент, зафіксований в документі для його ідентифікації, організації обліку та надання йому юридичної сили (абз. 28).

Відповідно до положень пп. 4.1.7 п.4.1 Національного стандарту України "Діловодство й архівна справа. Терміни та визначення понять" ДСТУ 2732:2004, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.05.2004 №97 (далі - ДСТУ 2732:2004), підпис (службового документа) - реквізит службового документа, який свідчить про відповідальність особи за його зміст та є єдиний чи один з реквізитів, що надають документові юридичної сили.

Згідно з п.3.12 ДСТУ 2732:2004 юридична сила (службового документа) - властивість службового документа, надана чинним законодавством, яка є підставою для вирішення правових питань, здійснювати правове регулювання і (або) управлінські функції.

Таким чином, відсутність в акті перевірки хоча б одного підпису посадової особи, яка проводила перевірку та відповідальна за його зміст, свідчить про те, що такий акт перевірки є неналежно оформленим, не набуває юридичної сили і відповідно не може бути законною підставою для прийняття контролюючим органом податкових-повідомлень рішень про нарахування платнику податків грошових зобов`язань.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що наведеним вимогам процесуального законодавства неналежним чином оформлений акт перевірки від 19.12.2018, як носій доказової інформації про встановлені за результатом перевірки факти порушень вимог податкового законодавства позивачем, не відповідає, а тому є недопустимим доказом і братись судом до уваги не може.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів дійшла висновку, що оскільки акт перевірки №1256/07-16-14-01/32123738 від 19.12.2018 є неналежним чином оформлений, відтак прийнятті на підставі нього оскаржувані податкові повідомлення рішення є протиправними та підставно скасовані судом першої інстанції.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №813/2451/17.

Враховуючи положення статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують з вищенаведених мотивів, на законність судового рішення не впливають, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у справі № 260/433/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 29.10.2019р.