Справа № 620/2845/19
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

22 жовтня 2019 року м. Чернігів Справа № 620/2845/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,

за участю секретаря Якуш І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

та представника відповідача ОСОБА_2 В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУ ПФУ в Чернігівській області, відповідач) про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком та зарахування стажу роботи з 02.09.2008 по 18.07.2018 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Сормоль»; зобов`язання відповідача зарахувати стаж роботи з 02.09.2008 по 18.07.2018 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Сормоль» для призначення пенсії та зобов`язання відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня подання заяви про призначення пенсії 27.05.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що набувши права на отримання пенсії за віком 27.05.2019 звернувся до пенсійного органу з відповідною заявою про призначення пенсії. Однак, відповідачем відмовлено у призначенні пенсії, оскільки відсутні підстави для зарахування періоду роботи з 02.09.2008 по 18.07.2018 у ТОВ «Сормоль» (Росія). Позивач вважає дії відповідача протиправними, оскільки вказаний період роботи підтверджується записом в трудовій книжці.

30.09.2019 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Представником відповідача 18.10.2019 подано відзив, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та зазначає, що будь-яких порушень вимог чинного законодавства ГУ ПФУ в Чернігівській області не допущено. Відповідачем правомірно відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що разом з позивачем працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Сормоль» (Росія), однак жодних доказів перебування у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сормоль» не надав.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні також зазначив, що разом з позивачем працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Сормоль» (Росія), однак жодних доказів перебування у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сормоль» не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як слідує з матеріалів справи позивач 27.05.2019 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 26).

Однак розпорядженням від 28.05.2019 пенсійним органом відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивач має страховий стаж менше 26 років, а саме 25 років 5 днів (а.с.27).

30.05.2019 на адресу позивача направлено лист відповідача № 2937/05, в якому зазначено, що відсутні правові підстави для зарахування позивачу до загального страхового стажу період роботи з 02.09.2008 по 18.07.2018 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Сормоль» (Росія), оскільки на запит пенсійного органу Товариством з обмеженою відповідальністю «Сормоль» (Росія) надана відповідь, в якій зазначено, що позивач взагалі не працював у вказаний період на даному підприємстві (а.с.11).

Згідно довідки № 25 від 30.05.2019 про наявний страховий стаж ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній матиме право на пенсійну виплату 17.01.2022 (а.с.12).

Як слідує з трудової книжки позивача НОМЕР_1 останній 02.09.2008 прийнятий водієм автомобіля в Товариство з обмеженою відповідальністю «Сормоль» (Росія) (запис № 29) та 18.07.2018 звільнений з даного підприємства за власним бажанням (запис № 31) (а.с.13-15).

При цьому, згідно листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Сормоль» № 2603 від 26.03.2019 ОСОБА_1 в період з 02.09.2008 по 18.07.2018 не працював. Записи про прийом та звільнення в книгах наказів відсутні. В трудовій книжці підпис ОСОБА_5 підробний, в 2008 році ОСОБА_5 не працював в даній організації. Посади начальника ОК в штаті ТОВ «Сормоль» не передбачено, громадянка ОСОБА_6 ніколи не працювала (а.с.28).

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Пунктом першим частини першої статті 8 Закону передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника (ч. 1 ст. 9 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Частиною 2 статті 26 Закону встановлено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу:

по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років.

Як слідує з матеріалів справи стаж позивача складає 25 років 5 днів (а.с.13-15, запис 1-28).

Щодо періоду роботи позивача з 02.09.2008 по 18.07.2018 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Сормоль» (Росія) (а.с.15 запис 29-31) суд зазначає таке.

Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого постановою Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, при прийнятті документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно записів 29, 31 трудової книжки позивача (а.с.15), останній прийнятий водієм автомобіля до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сормоль» (Росія) відповідно до наказу № 18 від 02.09.2008 (вказаний запис засвідчений печаткою та підтверджено підписом заступника директора Галанова ОСОБА_7 .) та відповідно до наказу № 103 від 18.07.2018 позивач звільнений за власним бажанням (вказаний запис засвідчений печаткою та підтверджено підписом начальника ОК ОСОБА_6 ).

Оскільки в трудовій книжці позивача запис про прийняття на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сормоль» (місцерозташування організації Російська Федерація, Новгородська область, Любитинський район, с. Зарубіно) зроблений на українській мові, відповідачем у зв`язку з виявленою невідповідністю, для з`ясування обставин та підтвердження періоду роботи надіслано до вказаної організації запит від 18.02.2019 № 1075/05.

Згідно наданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Сормоль» (Росія) відповіді № 2603 від 26.03.2019 ОСОБА_1 в період з 02.09.2008 по 18.07.2018 не працював. Записи про прийом та звільнення в книгах наказів відсутні. В трудовій книжці підпис ОСОБА_5 підробний, в 2008 році ОСОБА_5 не працював в даній організації. Посади начальника ОК в штаті ТОВ «Сормоль» не передбачено, громадянка ОСОБА_6 ніколи не працювала (а.с.28).

Таким чином, в зв`язку з отриманою інформацією відповідач правомірно не врахував позивачу стаж роботи з 02.09.2008 по 18.07.2018 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Сормоль».

Як наслідок в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи для призначення пенсії за віком (26 років), відповідачем правомірно у відповідності до вимог законодавства прийнято розпорядження про відмову в призначенні пенсії.

Як наслідок дій ГУ ПФУ в Чернігівській області відповідають вимогам чинного законодавства, а позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, та були спростовані доводами відповідача.

Суд критично відноситься до показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки вказані особи жодним чином документально не підтвердили факт перебування у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сормоль».

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 168, 227, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, 14005, ).

Повне судове рішення складено 29.10.2019.

Суддя О.М. Тихоненко