Справа № 540/2040/19
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2040/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафів по виконавчим провадженням від 16.09.2019 р. № 57220289, №57220391,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі - відповідач), у якому просить визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Чусовітіної І.М. від 16.09.2019 про накладення на неї штрафу в межах виконавчих проваджень № 57220391, 57220289.

Позовні вимоги обґрунтовані тим що, постановами відповідача від 16.09.2019 р. ВП №57220391, 57220289 на позивача, за невиконання рішення суду про побачення з онукою, накладений штраф у розмірі 3400,00 грн. Позивач не погоджується із такими рішеннями, вважає, їх необґрунтованими, оскільки не чинила перешкод у спілкуванні стягувачам з дитиною. Крім цього, 14.09.2019 пропонувала стягувачам, разом з державним виконавцем зайти на подвір`я та до будівлі, для побачення з дитиною, проте всі відмовилися. Такі дії позивачки були зумовлені тим, що маленька дитина постійно плакала та відмовлялась виходити на вулицю та йти із стягувачами. Позивач зауважує, що замість встановлення поважності причин невиконання нею рішення суду, відповідач виніс постанови про накладення на неї штрафу. Позивач, не погодившись із такими постановами державного виконавця, звернулася до суду із даним позовом про визнання їх протиправними та скасування. Просить задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою суду від 18.10.2019 відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання на 24.10.2019 о 13:15 год. Справа розглядається за правилами спрощеного провадження, з урахуванням положень ст.ст. 268-272, 287 КАС України.

24.10.2019 представником відповідача подано до суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого проти задоволення позову заперечує виходячи з наступного. Зокрема зазначає, що на виконанні у відповідача перебувають виконавчі провадження №57220289 та №57220391 по примусовому виконанню двох виконавчих листів №766/9055/16-Ц від 13.11.2017 виданих Херсонським міським судом Херсонської області про визначення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спосіб участі у вихованні малолітньої дитини - онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення наступного часу для систематичних побачень з дитиною: кожної другої та четвертої суботи календарного місяця з 10:00 до 18:00, перші три календарні місяці побачення у присутності матері, щорічно 25 лютого та 10 червня за домовленістю з матір`ю дитини. 17.09.2018 державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень АСВП №57220289 та АСВП №57220391. На підтвердження правомірності винесення оскаржуваних постанов, у відзиві на адміністративний позов зазначено, що 14.09.2019 (друга субота місяця) на 10 годину ранку державний виконавець разом зі стягувачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 приїхали до будинку за адресою: АДРЕСА_1 де мешкає ОСОБА_1 та знаходиться дитина - онука ОСОБА_4 , які були відсутні вдома. Державним виконавцем було складено Акт, оскільки до відділу не надходила заява від боржниці про перенесення виконавчих дій 14.09.2019. Однак о 10:30 год. боржниця приїхала додому разом з дитиною. Боржниця пропонувала стягувачам зайти до будинку і поспілкуватися з дитиною, але вони відмовлялися і наполягали на побаченні з онукою без присутності матері. Також зазначено, що згідно рішення суду стягувані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повинні були провести час з 10 години до 18 години вечора без присутності матері - боржниці ОСОБА_1 , в результаті проведення виконавчих дій 14.09.2019 стягувачі не змогли поспілкуватись з дитиною, тому відповідач вважає, що рішення суду боржницею не виконано, про що складено відповідні акти державного виконавця від 14.09.2019. Таким чином вважає, що приймаючи оскаржувані постанови про накладення штрафу, державний виконавець органу ДВС діяв в порядку та у спосіб передбачений законодавством України не порушуючи права сторін виконавчого провадження. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

24.10.2019 сторони подали до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження без їх участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За приписами ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про зміну імені від 15.05.2019 р. Серія I - НОМЕР_2 , виданого Корабельним районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Херсонській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінила прізвище на ОСОБА_1 (актовий запис №18).

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13.11.2017 року по справі № 766/9005/16-ц задоволено частково позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визначено спосіб їх участі у вихованні малолітньої дитини - онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення наступного часу для систематичних побачень з дитиною: кожної другої та четвертої суботи календарного місяця з 10:00 до 18:00; щорічно 25 лютого та 10 червня за домовленістю з матір`ю дитини.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 11 січня 2018 р. рішення Херсонського міського суду змінено, доповнено його резолютивну частину таким змістом: Після речення "кожної другої та четвертої суботи календарного місяця з 10:00 до 18:00;", реченням "Перші три календарні місяці побачення у присутності матері".

13.11.2017 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 видані виконавчі листи по справі № 766/9055/16-ц.

17.09.2018 р. державним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчого провадження № 57220289, 57220391, на підставі заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про примусове виконання виконавчого листа № 766/9055/16-ц.

01.10.2018р. державним виконавцем було зачитано боржниці резолюції двох виконавчих листів і повідомлено про відкриття двох виконавчих проваджень №57220289 та №57220391 про що складено два Акти державного виконавця.

03.10.2018р. ОСОБА_1 отримано особисто копії постанов про відкриття виконавчих проваджень.

14.09.2019 складено два Акти державного виконавця за виходом державного виконавця разом із стягувачами на адресу позивачки.

16.09.2019 державним виконавцем винесені постанови про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 3400,00 грн. по кожному ВП № 57220289, 57220391.

Не погоджуючись з оскаржуваними постановами, позивачка звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 р. № 1404-VIII (зі змінами від 28.08.2018р.).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Отже, правовою підставою для відкриття виконавчого провадження, зокрема є виконавчий документ, виданий на підставі та на виконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно ч.1-3 ст.64 Закону України "Про виконавче провадження" виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що з метою забезпечення реального виконання рішення про встановлення побачень з дитиною державний виконавець наділений повноваженнями щодо накладення штрафу на боржника шляхом винесення відповідної постанови.

Суд зазначає, що головним фактом, що підлягає з`ясуванню у спірних правовідносинах судом, є невиконання боржником рішення без поважних причин, внаслідок чого, наступає відповідальність у вигляді накладення штрафу як передбачено ст. 75 Закону № 1404-VIII.

Як вбачається з дослідженого судом відеозапису, наданого позивачкою, 14.09.2019 о 10:00 год., державний виконавець прибув за адресою, де мешкає позивачка з дитиною, однак ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_4 були відсутні і приїхали додому о 10:30 год.

Також, з даного відеозапису видно, що дитина дуже плаче та не хоче йти до дідуся і бабусі. Для того щоб заспокоїти дитину її завели до будинку. В подальшому, почалася розмова позивачки з державним виконавцем Корабельного районного ВДВС м. Херсона та стягувачами ( дідусем і бабусею ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ).

На відео видно, що ОСОБА_1 неодноразово пропонує державному виконавцю, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зайти до будинку та налагодити контакт з дитиною, оскільки дівчинка негативно сприйняла таку кількість людей біля будинку.

Суд звертає увагу, що з відео чітко вбачається, що державний виконавець та стягувачі відмовлялися заходити до будинку на запрошення позивачки та вимагали вивести дитину з будинку до них.

Також, представником відповідача надано відеозапис виходу 14.09.2019 державного виконавця Корабельного районного ВДВС м. Херсона та стягувачів, для виконання рішення суду, з якого вбачається, що державний виконавець 14.09.2019 о 10:00 год. прибув за адресою проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Однак, мати боржниці повідомила, що ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 відсутні дома, оскільки перебувають на святкуванні дня міста Херсона, у зв`язку з чим, державним виконавцем складено акт.

Як зазначено у відзиві на адміністративний позов та підтверджується відеозаписом, ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 о 10:30 год. повернулися додому. Проте вийшовши з автомобіля, дівчинка дуже плакала та говорила, що не хоче йти від мами. Дівчинку завели до будинку, ОСОБА_1 просила врахувати стан дитини та постійно пропонувала державному виконавцю та стягувачам зайти до будинку та поспілкуватися з дитиною. Однак, державний виконавець Корабельного районного ВДВС м. Херсона та стягувачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , категорично відмовлялись та наполягали на тому, що бажають спілкуватися з онукою не в будинку де мешкає боржниця, а без її участі і без присутності її родичів, які не є сторонами по виконавчим провадженням. Про зазначені обставини державним виконавцем складено відповідний Акт.

Враховуючи обставини справи, дослідивши матеріали справи та додані сторонами відеозаписи подій 14.09.2019, суд визнає поважною причиною та враховує незадовільний стан дитини 14.09.2019. Оскільки, як вбачається з наданих сторонами відеозаписів, ОСОБА_4 дуже плакала та не виявляла бажання йти до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Крім цього, з відеозаписів видно, що ОСОБА_1 не чинила перешкод державному виконавцю Корабельного районного ВДВС м. Херсона та стягувачам, щодо виконання зазначеного рішення суду.

Таким чином, судом не встановлено невиконання боржником рішення без поважних причин, внаслідок чого, наступає відповідальність у вигляді накладення штрафу, як передбачено ст. 75 Закону № 1404-VIII.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що доводи позивачки підтверджують, а твердження відповідача не спростовують факт невиконання боржником рішення суду без поважних причин.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до положень статті 139 КАС України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 139, 143, 242-246, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Чусовітіної Ірини Миколаївни від 16.09.2019 по ВП № 57220289, №57220391 про накладання на ОСОБА_1 штрафів у сумі 3400,00 грн. по кожній постанові за повторне не виконання рішення суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (73027, м. Херсон, вул. Стрітенська, 7, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. (Сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Войтович І.І.

кат. 10500000