Справа № 826/14909/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 жовтня 2019 року № 826/14909/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Лисун А.А., представника відповідача Карпюк І.С., у відсутність представників позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрія-фарм» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання нечинним акту, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

12.09.2018 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрія-фарм» (ТОВ «Юрія-фарм») до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (Офіс) про:

- визнання нечинним акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 07.06.2018 №1676/28-10-14-02/30109129;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.06.2018 №.

В обґрунтування адміністративного позову з урахуванням додатково наданих пояснень зазначено, що податкова перевірка за результатом якої складено акт від 07.06.2018 №1676/28-10-14-02/30109129 проведена відповідачем за відсутності підстав, передбачених підпунктом 78.1.1 пункту 78.1. статті 78 Податкового кодексу України (ПК України). Так, ТОВ «Юрія-фарм» надано відповідь на запити відповідача №13859/10/28-10-14-02-10 від 28.03.2018, №8139/10/28-10-14-02-10 від 21.02.2018, №270 від 13.03.2018, №12669/10/28-10-14-02-1 від 21.03.2018, №66014/10/28-10-14-02-10 від 21.12.2017. Однак, незважаючи на надані документи, Офісом підготовлено та складено наказ про проведення виїзної позапланової перевірки №967 від 22.05.2018.

При цьому, згідно наказу №967 від 22.05.2018 об`єктом перевірки визначено зовнішньоекономічні операції за контрактами №3883 від 02.06.2017, №48/16 від 06.04.2016, №18-16/У від 01.03.2016, №31-17/У від 30.05.2017, №32-17/У від 30.05.2017, №34-17/У від 15.06.2017, №33-17/У від 15.06.2017, №35-17/У від 15.06.2017, Заказ на поставку №МDA10-00000 від 12.05.2017.

Позивач наголошує на тому, що у відповідності до підпункту 78.1.1 пункту 78.1. статті 78 ПК України в рамках перевірки, контролюючий орган мав право досліджувати виключно зовнішньоекономічні операції за вказаними контрактами, щодо яких на адресу позивача направлені зазначені запити. Однак, перевірка проводилась по деяким контрактам вцілому, тобто з моменту їх укладення та до 22.05.2018, що є порушенням норм ПК України.

Також позивач звернув увагу на те, що перевірка зовнішньоекономічних операцій по контракту №18-16/У від 01.03.2016 є незаконною, адже вказаний контракт вже був предметом перевірки за результатом якої складено акт від 05.12.2017 №4652/28-10-14-02/30109129.

Крім того, позивач не погоджується із вживанням у тексті акту від 07.06.2018 №1676/28-10-14-02/30109129 терміну «прострочена дебіторська заборгованість», адже таке поняття відсутнє у законодавстві.

Позивач вважає протиправним податкове повідомлення-рішення від 26.06.2018 №, адже таке рішення прийняте на основі незаконного акту перевірки від 07.06.2018 №1676/28-10-14-02/30109129.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.09.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами за правилами загального позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позову ТОВ «Юрія-фарм». Вказав, що висновки акту перевірки від 07.06.2018 №1676/28-10-14-02/30109129 щодо порушення позивачем вимог статей 1 та 2 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (Закон №185/94-ВР) в частині недотримання строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності за контрактами є обґрунтованими.

Зауважив, що перевірка ТОВ «Юрія-фарм» згідно наказу №967 від 22.05.2018 призначена правомірно у зв`язку із наданням позивачем не повної відповіді на запити відповідача №13859/10/28-10-14-02-10 від 28.03.2018, №8139/10/28-10-14-02-10 від 21.02.2018, №270 від 13.03.2018, №12669/10/28-10-14-02-1 від 21.03.2018, №66014/10/28-10-14-02-10 від 21.12.2017. Позивачем не оскаржено вказаного наказу про призначення перевірки та допущено відповідача до перевірки.

Представники позивача в засідання не прибули, причини неявки уповноважених представників ТОВ «Юрія-фарм» не повідомлено, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлене належним чином.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечила.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані представником відповідача, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, встановив наступне.

До ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві надійшли повідомлення АТ «УкрСиббанк» про виявлені порушення законодавчо встановлених строків розрахунків за експортними операціями ТОВ «Юрія-фарм» за листопад 2017 року - січень 2018 року згідно договорів:

- №18-16/У від 01.03.2016, дати платежів за імпортними операціями/оформлення МД за експортними операціями: 26.05.2017, 31.05.2017, 30.06.2017, 28.07.2017, 31.07.2017;

- №31-17/У від 30.05.2017, дати платежів за імпортними операціями/оформлення МД за експортними операціями: 31.05.2017, 01.06.2017;

- №32-17/У від 30.05.2017, дати платежів за імпортними операціями/оформлення МД за експортними операціями: 31.05.2017, 01.06.2017;

- №33-17/У від 15.06.2017, дати платежів за імпортними операціями/оформлення МД за експортними операціями: 05.07.2017, 06.07.2017;

- №34-17/У від 15.06.2017, дата платежів за імпортними операціями/оформлення МД за експортними операціями: 30.06.2017;

- №35-17/У від 15.06.2017, дата платежів за імпортними операціями/оформлення МД за експортними операціями: 06.07.2017;

- Заказ на поставку №МDA10-00000 від 12.05.2017, дата платежів за імпортними операціями/оформлення МД за експортними операціями 06.07.2017.

Вказані повідомлення ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві доведені до відома Офісу.

Також до Офісу надійшло повідомлення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про виявлені порушення законодавчо встановлених строків розрахунків за експортними операціями ТОВ «Юрія-фарм» за листопад та грудень 2017 року згідно договорів:

- №48/16 від 06.04.2016, дата платежів за імпортними операціями/оформлення МД за експортними операціями 06.06.2017.

- №3883 від 02.06.2017, дата платежів за імпортними операціями/оформлення МД за експортними операціями 02.06.2017.

З метою отримання пояснень ТОВ «Юрія-фарм» щодо вказаних фактів, Офіс направив позивачу запити про надання інформації №13859/10/28-10-14-02-10 від 28.03.2018, №8139/10/28-10-14-02-10 від 21.02.2018, №270 від 13.03.2018, №12669/10/28-10-14-02-1 від 21.03.2018, №66014/10/28-10-14-02-10 від 21.12.2017.

22.05.2018 на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1. статті 78 ПК України та керуючись пунктом 78.4 статті 78 ПК України, начальник Офісу видав наказ №967 про призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Юрія-фарм» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за контрактами (угодами): №3883 від 02.06.2017, №48/16 від 06.04.2016, №18-16/У від 01.03.2016, №31-17/У від 30.05.2017, №32-17/У від 30.05.2017, №33-17/У від 15.06.2017, №34-17/У від 15.06.2017, №35-17/У від 15.06.2017, Заказ на поставку №МDA10-00000 від 12.05.2017.

У період з 22.05.2018 по 31.05.2018 згідно наказу Офісу від 22.05.2018 №967 - заступником начальника відділу перевірок фінансових операцій управління аудиту Чорною Оксаною Василівною проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Юрія-фарм» з питань дотримання вимог валютного законодавства по контрактах:

- №3883 від 02.06.2017 - за період з 02.06.2017 по 22.05.2018,

- №48/16 від 06.04.2016 - за період з 06.04.2017 по 22.05.2018,

- №18-16/У від 01.03.2016 - за період з 01.06.2017 по 22.05.2018,

- №31-17/У від 30.05.2017 - за період з 01.06.2017 по 22.05.2018,

- №32-17/У від 30.05.2017 - за період з 30.05.2017 по 22.05.2018,

- №33-17/У від 15.06.2017 - за період з 15.06.2017 по 22.05.2018,

- №34-17/У від 15.06.2017 - за період з 15.06.2017 по 22.05.2018,

- №35-17/У від 15.06.2017 - за період з 15.06.2017 по 22.05.2018,

- Заказ на поставку №МDA10-00000 від 12.05.2017 - за період з 12.05.2017 по 22.05.2018, на підставі отриманої податкової інформації від уповноважених банків ПАТ «ПРИВАТБАНК» та АТ «УкрСиббанк».

За результатами перевірки складено акт від 07.06.2018 №1676/28-10-14-02/30109129.

В ході перевірки виявлено та відображено в акті від 07.06.2018 №1676/28-10-14-02/30109129 порушення позивачем вимог статті 1 Закону №185/94-ВР в частині прострочення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, зокрема щодо контрактів:

- №18-16/У від 01.03.2016, укладеного з ООО «INTEGRA DD» (Республіка Узбекистан), порушення встановлено щодо митних декларацій:

1) №UA 125110/2017/447423 від 01.06.2017 на суму 114 214,32 дол. США. Граничний термін надходження валютної виручки (повернення Товару) - 28.11.2017. Повернення Товару на суму 114142,22 дол. США здійснено відповідно до МД ІМ-41 №UA125110/2017/422610 від 12.12.2017 (дата перетину кордону - 10.12.2017) з порушенням термінів розрахунку на 12 днів (29.11.2017 - 10.12.2017). Станом на 22.05.2018 кошти на суму 72,10 дол. США на поточний рахунок ТОВ «Юрія-фарм» не надходили, повернення Товару не здійснювалося, чим порушено вимоги статті 1 Закону в частині ненадходження валютної виручки (неповернення Товару) на 175 днів (29.11.2017 - 22.05.2018);

2) №UA125110/2017/447957 від 30.06.2017 на суму 114214,32 дол. США. Граничний термін надходження валютної виручки (повернення Товару) - 27.12.2017. Повернення Товару на суму 114142,22 дол. США здійснено відповідно до МД ІМ-41 №UA125110/2017/421999 від 01.12.2017 (дата перетину кордону - 29.11.2017). Станом на 22.05.2018 кошти на суму 72,10 дол. США на поточний рахунок Т0Я «Юрія-фарм» не надходили, повернення Товару не здійснювалося, чим порушено вимоги статті 1 Закону в частині ненадходження валютної виручки (неповернення Товару) на 146 днів (28.12.2017 - 22.05.2018);

3) №UA125110/2017/447959 від 30.06.2017 на суму 114 214,32 дол. США. Граничний термін надходження валютної виручки (повернення Товару) - 27.12.2017. Повернення Товару на суму 114142,22 дол. США здійснено відповідно до МД ІМ-41 №UA125110/2017/422000 від 01.12.2017 (дата перетину кордону - 29.11.2017). Станом на 22.05.2018 кошти на суму 72,10 дол. США на поточний рахунок ТОВ «Юрія-фарм» не надходили, повернення Товару не здійснювалося, чим порушено вимоги статті 1 Закону в частині ненадходження валютної виручки (неповернення Товару) на 146 днів (28.12.2017 - 22.05.2018);

4) №UA125110/2017/447962 від 30.06.2017 на суму 114 214,32 дол. США. Граничний термін надходження валютної виручки (повернення Товару) - 27.12.2017. Повернення Товару на суму 114142,22 дол. США здійснено відповідно до МД ІМ-41 МША125110/2017/422453 від 11.12.2017 (дата перетину кордону - 02.17.2017). Станом на 22.05.2018 кошти на суму 72,10 дол. США на поточний рахунок ТОВ «Юрія-фарм» не надходили, повернення Товару не здійснювалося, чим порушено вимоги статті 1 Закону в частині ненадходження валютної виручки (неповернення Товару) на 146 днів (28.12.2017 - 22.05.2018);

5) №UA125110/2017/447963 від 30.06.2017 на суму 114 214,32 дол. США. Граничний термін надходження валютної виручки (повернення Товару) - 27.12.2017. Повернення Товару на суму 114106,10 дол. США здійснено відповідно до МД ІМ-41 №UA125110/2017/422293 від 06.12.2017 (дата перетину кордону - 04.12.2017). Станом на 22.05.2018 кошти на суму 108,22 дол. США на поточний рахунок ТОВ «Юрія-фарм» не надходили, повернення Товару не здійснювалося, чим порушено вимоги статті 1 Закону в частині ненадходження валютної виручки (неповернення Товару) на 146 днів (28.12.2017 - 22.05.2018);

6) №UA125110/2017/447964 від 30.06.2017 на суму 114214,32 дол. США. Граничний термін надходження валютної виручки (повернення Товару) - 27.12.2017. Повернення Товару на суму 114142,22 дол. США здійснено відповідно до МД ІМ-41 №UA125110/2017/421993 від 01.12.2017 (дата перетину кордону - 29.11.2017). Станом на 22.05.2018 кошти на суму 72,10 дол. США на поточний рахунок ТОВ «Юрія-фарм» не надходили, повернення Товару не здійснювалося, чим порушено вимоги статті 1 Закону в частині ненадходження валютної виручки (неповернення Товару) на 146 днів (28.12.2017 - 22.05.2018);

7) №UA125110/2017/447965 від 30.06.2017 на суму 114 214,32 дол. США. Граничний термін надходження валютної виручки (повернення Товару) - 27.12.2017. Повернення Товару на суму 114142,22 дол. США здійснено відповідно до МД ІМ-41 №UA125110/2017/422442 від 11.12.2017 (дата перетину кордону - 08.12.2017). Станом на 22.05.2018 кошти на суму 72,10 дол. США на поточний рахунок ТОВ «Юрія-фарм» не надходили, повернення Товару не здійснювалося, чим порушено вимоги статті 1 Закону в частині ненадходження валютної виручки (неповернення Товару) на 146 днів (28.12.2017 - 22.05.2018);

8) №UA125110/2017/448426 від 28.07.2017 на суму 114 214,32 дол. США. Граничний термін надходження валютної виручки (повернення Товару) - 24.01.2018. Повернення Товару на суму 114142,22 дол. США здійснено відповідно до МД ІМ-41 №UA125110/2017/422151 від 05.12.2017 (дата перетину кордону - 03.12.2017). Станом на 22.05.2018 кошти на суму 72,10 дол. США на поточний рахунок ТОВ «Юрія-фарм» не надходили, повернення Товару не здійснювалося, чим порушено вимоги статті 1 Закону в частині ненадходження валютної виручки (неповернення Товару) на 118 днів (28.12.2017 - 22.05.2018);

9) №UA125110/2017/448427 від 28.07.2017 на суму 114 214,32 дол. США. Граничний термін надходження валютної виручки (повернення Товару) - 24.01.2018. Повернення Товару на суму 114142,22 дол. США здійснено відповідно до МД ІМ-41 №UA125110/2017/422150 від 05.12.2017 (дата перетину кордону - 03.12.2017). Станом на 22.05.2018 кошти на суму 72,10 дол. США на поточний рахунок ТОВ «Юрія-фарм» не надходили, повернення Товару не здійснювалося, чим порушено вимоги статті 1 Закону в частині ненадходження валютної виручки (неповернення Товару) на 118 днів (28.12.2017 - 22.05.2018);

10) №UA125110/2017/448428 від 28.07.2017 на суму 114 214,32 дол. США. Граничний термін надходження валютної виручки (повернення Товару) - 24.01.2018. Повернення Товару на суму 114142,22 дол. США здійснено відповідно до МД М-41 №UA125110/2017/422262 від 06.12.2017 (дата перетину кордону - 03.12.2017). Станом на 22.05.2018 кошти на суму 72,10 дол. США на поточний рахунок ТОВ «Юрія-фарм» не надходили, повернення Товару не здійснювалося, чим порушено вимоги статті 1 Закону в частині ненадходження валютної виручки (неповернення Товару) на 118 днів (28.12.2017 - 22.05.2018);

11) №UA125110/2017/44832 від 28.07.2017 на суму 114 214,32 дол. США Граничний термін надходження валютної виручки (повернення Товару) - 24.01.2018. Повернення Товару на суму 114142,22 дол. США здійснено відповідно до МД ІМ-411 №UA125110/2017/422609 від 12.12.2017 (дата перетину кордону - 10.12.2017). Станом на 22.05.2018 кошти на суму 72,10 дол. США на поточний рахунок ТОВ «Юрія-фарм» не надходили, повернення Товару не здійснювалося, чим порушено вимоги статті 1 Закону в частині ненадходження валютної виручки (неповернення Товару) на 118 днів (28.12.2017 - 22.05.2018);

12) №UA125110/2017/44835 від 28.07.2017 на суму 114 214,32 дол. США. Граничний термін надходження валютної виручки (повернення Товару) - 24.01.2018. Повернення Товару на суму 114106,17 дол. США здійснено відповідно до МД ІМ-4М №UA125110/2017/422261 від 06.12.2017 (дата перетину кордону - 03.12.2017). Станом на 22.05.2018 кошти на суму 108,15 дол. США на поточний рахунок ТОВ «Юрія-фарм» не надходили, повернення Товару не здійснювалося, чим порушено вимоги статті 1 Закону в частині ненадходження валютної виручки (неповернення Товару) на 118 днів (28.12.2017 - 22.05.2018);

13) №UA125110/2017/448444 від 31.07.2017 на суму 114 214,32 дол. США. Граничний термін надходження валютної виручки (повернення Товару) - 27.01.2018. Повернення Товару на суму 114142,22 дол. США здійснено відповідно до МД ІМ-4М №UA125110/2017/422132 від 04.12.2017 (дата перетину кордону - 03.12.2017). Станом на 22.05.2018 кошти на суму 72,10 дол. США на поточний рахунок ТОВ «Юрія-фарм» не надходили, повернення Товару не здійснювалося, чим порушено вимоги статті 1 Закону в частині ненадходження валютної виручки (неповернення Товару) на 115 днів (28.12.2017 - 22.05.2018);

- №31-17/У від 30.05.2017, укладеного з AK «QASHQADARYO DORI-DARMON» (Республіка Узбекистан). Поставлено Товар нерезиденту на загальну суму 501258,81 дол. США. В оплату за поставлений Товар нерезидентом на валютний рахунок ТОВ «Юрія-фарм» перераховано кошти на загальну суму 200000,00 дол. США. На граничну дату надходження валютної виручки (повернення Товару) кошти в сумі 301258,81 дол. США на валютний рахунок ТОВ «Юрія-фарм» не надходили, повернення Товару не здійснювалося;

- №32-17/У від 30.05.2017, укладеного з AK «NAMSNGAN DORI-DARMON» (Республіка Узбекистан). ТОВ «Юрія-фарм» поставлено Товар нерезиденту на загальну суму 139 921,32 дол. США. На граничну дату надходження валютної виручки (повернення Товару) кошти в сумі 139 921,32 дол. США на валютний рахунок ТОВ «Юрія-фарм» не надходили, повернення Товару не здійснювалося;

- №33-17/У від 15.06.2017, укладеного з AK «DORI-DARMON» (Республіка Узбекистан). ТОВ «Юрія-фарм» поставлено Товар нерезиденту на загальну суму 209881,98 дол. США. В оплату за поставлений Товар нерезидентом на валютний рахунок ТОВ «Юрія-фарм» перераховано кошти на загальну суму 63221,37 дол. США. На граничну дату надходження валютної виручки (повернення Товару) кошти в сумі 146660,61 дол. США на валютний рахунок ТОВ «Юрія-фарм» не надходили, повернення Товару не здійснювалося;

- №34-17/У від 15.06.2017, укладеного з AK «Samarqand Dori - Darmon» (Республіка Узбекистан). ТОВ «Юрія-фарм» поставлено Товар нерезиденту на загальну суму 209881,98 дол. США. На граничну дату надходження валютної виручки (повернення Товару) кошти в сумі 209881,98 дол. США на валютний рахунок ТОВ «Юрія-фарм» не надходили, повернення Товару не здійснювалося;

- №35-17/У від 15.06.2017, укладеного з ООО «JIZZAX Dori - Darmon» (Республіка Узбекистан). ТОВ «Юрія-фарм» поставлено Товар нерезиденту на загальну суму 209881,98 дол. США. На граничну дату надходження валютної виручки (повернення Товару) кошти в сумі 209881,98 дол. США на валютний рахунок ТОВ «Юрія-фарм» не надходили, повернення Товару не здійснювалося.

Також в акті перевірки відображено порушення позивачем вимог статті 2 Закону №185/94-ВР щодо контрактів:

- №3883 від 02.06.2017, укладений з «PRZESIEBIORSTWO PRODUKCYJNO- SERWISOWE «Farma-Tech» Sp.z.o.o.» (Польща). Товар, за здійснену передоплату від 02.06.2017 на суму 75000,00 євро (граничний термін поставки товару 29.11.2017) на митну територію України надійшов згідно МД:

1) №UA100030/2017/318453 від 26.12.2017 (дата перетину кордону - 21.12.2017) на суму 25710,00 євро з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунку на 22 днів (30.11.2017 - 21.12.2017);

2) №UA100030/2018/201436 від 27.03.2018 (дата перетину кордону - 24.03.2018) на суму 49290,00 євро з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунку на 115 днів (30.11.2017-24.03.2017).

- №48/16 від 06.04.2016, укладений з «Zibo Jiashang Medical Device Co., Ltd» (Китай). Товар, за здійснену передоплату від 06.06.2017 на суму 60000,00 дол. США (граничний термін поставки Товару - 03.12.2017) на митну територію України надійшов згідно МД:

- №UA100030/2018/200036 від 05.01.2018 (дата перетину кордону - 03.01.2018) на суму 27400,00 дол. США з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунку на 31 день (04.12.2017 - 03.01.2018);

- №UA100030/2018/304202 від 15.02.2018 (дата перетину кордону - 10.02.2018) на суму 32600,00 євро з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунку на 69 днів (04.12.2017 - 10.02.2018).

Позивач подав заперечення на вказаний акт перевірки, які рішенням Офісу від №27196/10/28-10-14-02-10 від 21.12.2017 залишені без задоволення.

На підставі вказаних висновків акту від 07.06.2018 №1676/28-10-14-02/30109129 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.06.2018 №, яким ТОВ «Юрія-фарм» нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 1055501,05 грн.

Встановлено, що при розрахунку кількості днів для нарахування пені відповідач врахував вжиття позивачем заходів для стягнення в судовому порядку заборгованості за договорами №18-16/У від 01.03.2016, №31-17/У від 30.05.2017, №32-17/У від 30.05.2017, №34-17/У від 15.06.2017, №33-17/У від 15.06.2017, №35-17/У від 15.06.2017, Заказ на поставку №МDA10-00000 від 12.05.2017.

Згідно наявного в матеріалах розрахунку пені, на підставі податкового повідомленням-рішенням від 26.06.2018 № нараховано пеню ТОВ «Юрія-фарм» за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД за наступними контрактами:

1) №3883 від 02.06.2017:

- дата документа 02.06.2017, за період з 29.11.2017 по 21.12.2017, кількість днів прострочення 22, сума 25710 євро, розмір пені - 54213,62 грн;

- дата документа 02.06.2017, за період з 29.11.2017 по 24.03.2018, кількість днів прострочення 115, сума 49 290 євро, розмір пені - 543300,72 грн;

2) №48/16 від 06.04.2016:

- дата документа 06.06.2017, за період з 03.12.2017 по 03.01.2018, кількість днів прострочення 31, сума 27400,00 дол. США, розмір пені - 68 939,82 грн;

- дата документа 06.06.2017, за період з 03.12.2017 по 10.02.2018, кількість днів прострочення 69, сума 32600,00 дол. США, розмір пені - 182567,96 грн;

3) №18-16/У від 01.03.2016:

- дата документа 01.06.2017: за період з 28.11.2017 по 10.12.2017, кількість днів прострочення 12, сума 114142,22 дол. США, розмір пені - 110419,56 грн; за період з 28.11.2017 по 22.05.2018, кількість днів прострочення 175, сума 72,1 дол. США, розмір пені - 1017,17 грн;

- дата документа 30.06.2017, за період з 27.12.2017 по 22.05.2018, кількість днів прострочення 146, сума 72,1 дол. США, розмір пені - 882,61 грн;

- дата документа 30.06.2017, за період з 27.12.2017 по 22.05.2018, кількість днів прострочення 146, сума 72,1 дол. США, розмір пені - 882,61 грн;

- дата документа 30.06.2017, за період з 27.12.2017 по 22.05.2018, кількість днів прострочення 146, сума 72,1 дол. США, розмір пені - 882,61 грн;

- дата документа 30.06.2017, за період з 27.12.2017 по 22.05.2018, кількість днів прострочення 146, сума 108,22 дол. США, розмір пені - 1324,77 грн;

- дата документа 30.06.2017, за період з 27.12.2017 по 22.05.2018, кількість днів прострочення 146, сума 72,1 дол. США, розмір пені - 882,61 грн;

- дата документа 30.06.2017, за період з 27.12.2017 по 22.05.2018, кількість днів прострочення 146, сума 72,1 дол. США, розмір пені - 882,61 грн;

- дата документа 28.07.2017, за період з 24.01.2018 по 22.05.2018, кількість днів прострочення 118, сума 72,1 дол. США, розмір пені - 736,74 грн;

- дата документа 28.07.2017, за період з 24.01.2018 по 22.05.2018, кількість днів прострочення 118, сума 72,1 дол. США, розмір пені - 736,74 грн;

- дата документа 28.07.2017, за період з 24.01.2018 по 22.05.2018, кількість днів прострочення 118, сума 72,1 дол. США, розмір пені - 736,74 грн;

- дата документа 28.07.2017, за період з 24.01.2018 по 22.05.2018, кількість днів прострочення 118, сума 72,1 дол. США, розмір пені - 736,74 грн;

- дата документа 28.07.2017, за період з 24.01.2018 по 22.05.2018, кількість днів прострочення 118, сума 108,15 дол. США, розмір пені - 1105,11 грн;

- дата документа 31.07.2017, за період з 27.01.2018 по 22.05.2018, кількість днів прострочення 115, сума 72,1 дол. США, розмір пені - 715,74 грн;

4) №32-17/У від 30.05.2017:

- дата документа 31.05.2017, за період з 27.11.2017 по 06.12.2017, кількість днів прострочення 8, сума 69960,66 дол. США, розмір пені - 45057,92 грн;

- дата документа 01.06.2017, за період з 28.11.2017 по 06.12.2017, кількість днів прострочення 7, сума 69960,66 дол. США, розмір пені - 39 479,38 грн.

Позивач не погодився із податковим повідомленням-рішенням від 26.06.2018 № та оскаржив його в адміністративному порядку шляхом подання скарги до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 30.08.2018 №27962/8/99-99-11-01-02-25 скарга ТОВ «Юрія-фарм» залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 26.06.2018 № - без змін.

Позивач не погоджується із результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 26.06.2018 № та вважає вказане рішення протиправним, а акт від 07.06.2018 №1676/28-10-14-02/30109129 - нечинним, тому звернувся до суду із даним позовом.

Суд, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється зокрема у разі якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

З наведеної норми вбачається, що обов`язковою передумовою здійснення документальної перевірки є направлення платнику податків запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження.

Згідно з підпунктом 20.1.3 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, у тому числі від органів, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів), інформацію, документи та матеріали.

Отримання податкової інформації, її зміст та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 ПК України та постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» (Порядок). Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, вимоги до його оформлення, а також поняття податкової інформації.

Згідно із абзацом 2 пункту 1 Порядку податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі діяльності і необхідні для реалізації покладених на органи державної податкової служби завдань і функцій.

Податкова інформація надається органам державної податкової служби періодично або за окремим письмовим запитом таких органів у безоплатному порядку (пункт 2 Порядку).

Так, відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

За змістом пункту 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Кодексу, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що запит податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто, наявність чітко окреслених обставин, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.

Суд зазначає, що наказ від 22.05.2018 №967 про призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Юрія-фарм» прийнято у зв`язку із не наданням позивачем повної відповіді на запити про надання інформації №13859/10/28-10-14-02-10 від 28.03.2018, №8139/10/28-10-14-02-10 від 21.02.2018, №270 від 13.03.2018, №12669/10/28-10-14-02-1 від 21.03.2018, №66014/10/28-10-14-02-10 від 21.12.2017.

Відповідно частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно постанови Верховного Суду від 23.04.2019 у справі №813/1757/18 формою реалізації повноважень податкового органу є спрямування письмового запиту до платника податків із зазначенням у запиті про існуючі порушення з боку такого платника та необхідність надання ним пояснень та документів. Метою запиту є підтвердження або спростування тієї інформації, яка є у податкового органу, при чому достовірність такої інформації про порушення може бути як категорична, так і умовна. Встановлення порушення та формування висновків про це можливе лише після отримання запитуваної контролюючим органом інформації. Тому наведення у запиті з посиланням на інформацію, як можливого порушення, а не категоричного висновку про порушення з боку платника податків, передбачає наявність інформації, яка потребує додаткової перевірки, яку можливо реалізувати шляхом здійснення запиту та проведеного аналізу після її отримання.

Направлення вказаних запитів позивачу суд вважає правомірним, адже такі запити надсилались ТОВ «Юрія-фарм» для надання пояснень щодо порушень законодавчо встановлених строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, які встановлені з податкової інформації, наданої уповноваженими банками АТ «УкрСиббанк» та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Позивач вказує про безпідставність призначення перевірки згідно наказу від 22.05.2018 №967 та зазначає, що надав на вказані запити Офісу запитувану інформацію (запитувані документи) та аргументовані пояснення листами №ЮФ/02-186 від 11.05.2018, №ЮФ/02-67 від 02.03.2018, №ЮФ/02-186 від 11.05.2018, №ЮФ/02-101 від 02.04.2018, №ЮФ/02-34 від 18.01.2018. Однак, в матеріалах справи відсутні, а позивачем не надано копій вказаних листів, або інших доказів виконання вимог зазначених запитів.

Водночас, відповідач стверджує, що позивачем в повній мірі не надано пояснень на їх документального підтвердження на вказані запити, а саме:

1) по контрактах №35-17/У від 15.06.2017, заказ на поставку №MDA10-00000 від 12.05.2017, №3883 від 02.06.2017, №34-17/У від 15.06.2017, №18-16/У від 01.03.2016 відсутні оборотно-сальдові відомості;

2) по контрактах №31-17/У від 30.05.2017, №32-17/У від 30.05.2017 не надано документи, які підтверджують звернення підприємством до судових органів;

3) по контракту №48/16 від 06.04.2016 відсутні товаросупроводжуючі документи, що підтверджують перетин кордону України та впливають на застосування до підприємства статті 1 Закону №185/94-ВР.

Надаючи правову оцінку вказаним доводам сторін через призму заявлених позовних вимог, суд зазначає, що факт надання чи ненадання платником податків відповіді на запит контролюючого органу впливає на можливість призначення податкової перевірки, що оформлюється відповідним наказом контролюючого органу.

Оцінку висновків контролюючого органу щодо ненадання платником податків відповіді на запит як підстави для призначення перевірки суд здійснює під час розгляду спору щодо законності призначення перевірки та правомірності відповідного наказу.

В даному випадку, позивач не оскаржує наказ про призначення перевірки від 22.05.2018 №967, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного наказу позивач не заявив, тому суд вважає, що вказані доводи позивача безпосередньо не стосуються змісту заявлених позовних вимог.

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що відповідач мав право перевіряти виключно зовнішньоекономічні операції щодо яких подавались запити про надання інформації №13859/10/28-10-14-02-10 від 28.03.2018, №8139/10/28-10-14-02-10 від 21.02.2018, №270 від 13.03.2018, №12669/10/28-10-14-02-1 від 21.03.2018, №66014/10/28-10-14-02-10 від 21.12.2017.

Так, зазначені запити стосуються лише частини зовнішньоекономічних операцій контрактами (угодами) №3883 від 02.06.2017, №48/16 від 06.04.2016, №18-16/У від 01.03.2016, №31-17/У від 30.05.2017, №32-17/У від 30.05.2017, №33-17/У від 15.06.2017, №34-17/У від 15.06.2017, №35-17/У від 15.06.2017, Заказ на поставку №МDA10-00000 від 12.05.2017.

Перевірка позивача проведена на підставі наказу від 22.05.2018 №967, про призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Юрія-фарм» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за контрактами (угодами): №3883 від 02.06.2017, №48/16 від 06.04.2016, №18-16/У від 01.03.2016, №31-17/У від 30.05.2017, №32-17/У від 30.05.2017, №33-17/У від 15.06.2017, №34-17/У від 15.06.2017, №35-17/У від 15.06.2017, Заказ на поставку №МDA10-00000 від 12.05.2017.

Дійсно, наказ від 22.05.2018 №967 не містить конкретизації які зовнішньоекономічні операції є предметом перевірки.

Однак, згідно акту від 07.06.2018 №1676/28-10-14-02/30109129 в ході перевірки досліджувались виключно зовнішньоекономічні операції про які надано інформацію уповноваженими банками та про надання пояснень щодо яких направлені зазначені запити.

Суд враховує, що згідно розрахунку пені до податкового повідомлення-рішення від 26.06.2018 №, пеня нарахована виключно за порушення строку розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, що зазначені як в отриманій Офісом податковій інформації, такі і у відповідних запитах про надання пояснень.

Також суд вважає недоведеними посилання позивача на те, що перевірка зовнішньоекономічних операцій по контракту №18-16/У від 01.03.2016 є незаконною, адже вказаний контракт вже був предметом перевірки за результатом якої складено акти від 26.06.2017 №4651/28-10-14-02/30109129 та від 05.12.2017 №4692/28-10-14-02/30109129.

Судом встановлено, що 05.12.2017 складено акт №4692/28-10-14-02/30109129 за результатом документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Юрія-фарм» з питань дотримання вимог валютного законодавства по контрактах: №59-16/У від 28.10.2016, №60-16/У від 28.10.2016, №58-16/У від 28.10.2016, №65-16/У від 25.11.2016, №66-13/К від 29.10.2013, №64-16/У від 25.11.2016, №63-16/У від 25.11.2016, №39-19/К від 29.04.2016, №68-16/У від 26.12.2016, №67- 16/У від 26.12.2016, №70-16/У від 26.12.2016, №69-16/У від 26.12.2016, №47-16/У від 23.09.2016, №46-16/UGA від 17.08.2016, №26-17/У від 24.02.2017 за період з 01.09.2016 по 03.11.2017 на підставі отриманої податкової інформації від уповноваженого банку ПАТ «Укрсоцбанк». Тобто, операції по контракту №18-16/У від 01.03.2016 не були предметом такої перевірки.

Акт від 26.06.2017 №4651/28-10-14-02/30109129 складено за результатом перевірки операцій по контракту №18-16/У від 01.03.2016 за період з 01.03.2016 по 01.06.2017, в той час як перевірка за результатом якої складено акт від 07.06.2018 №1676/28-10-14-02/30109129 не охоплює вказаного періоду.

Посилання позивача на незаконність використання відповідачем у акті від 07.06.2018 №1676/28-10-14-02/30109129 терміну «прострочена дебіторська заборгованість» у зв`язку із відсутністю такого поняття, суд не бере до уваги, адже такі доводи не стосуються змісту позовних вимог.

Крім того, згідно Порядку бухгалтерського обліку окремих активів та зобов`язань бюджетних установ та внесення змін до деяких нормативно-правових актів з бухгалтерського обліку бюджетних установ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.04.2014 №372, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.04.2014 за №426/25203, прострочена дебіторська заборгованість - дебіторська заборгованість, що виникає на 30-й день після закінчення терміну обов`язкового платежу згідно з укладеними договорами або якщо дата платежу не визначена після виписування рахунку на оплату.

Щодо позовних вимог про визнання нечинним акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 07.06.2018 №1676/28-10-14-02/30109129, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Частиною першою статті 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Проте умовою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб таких органів є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

Стаття 5 КАС України закріплює право особи на оскарження індивідуального акта чи окремих його положень, а пункт 19 статті 4 КАС України визначає індивідуальний акт як акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Обов`язковою ознакою рішень суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727, результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а у разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки.

Згідно пункту 2 розділу І вказаного Порядку, акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами та даними, викладеними в акті перевірки, вони мають право подати свої заперечення протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта.

Згідно підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 116.1 статті 116 ПК України у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення-рішення.

Згідно пункту 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що акти перевірок не породжують жодних правових наслідків чи обов`язків, а тому не мають ознак рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), оскарження яких здійснюється за нормами КАС України, такі документи стверджують факт проведення перевірок за дотриманням вимог законодавства і є лише носіями доказової інформації.

Акт перевірки є лише засобом документування, в той час, коли предметом оскарження в адміністративному суді є юридичні наслідки, що безпосередньо обумовлені висновками такої перевірки, у формі податкових повідомлень-рішень.

Слід зазначити, що оцінка висновків контролюючого органу за результатами перевірки досліджується в межах формування податкового повідомлення-рішення і саме через такий спосіб захисту, як скасування податкового повідомлення-рішення, права позивача будуть відновлені.

У той час, коли самі по собі дії щодо надання висновків не порушують права, свободи та інтереси позивача, а відтак не створюють підстав для їх захисту.

Таким чином, вимоги позивача про визнання нечинним акту податкової перевірки не підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 20.02.2018 по справі №822/2087/17, від 20.06.2018 по справі №826/5608/17.

Згідно підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України пеня це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Відповідно до підпункту 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) це плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За приписами підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Обмеження за строками розрахунків при експорті товарів/послуг встановлені статтею 1 Закону №185/94-ВР, згідно з якою виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Частиною п`ятою статті 1 Закону №185/94-ВР передбачено, що Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України 24.03.1999 №136, день виникнення порушення - перший день після закінчення встановленого законодавством строку розрахунків за експортною, імпортною операцією або строку, встановленого відповідно до раніше одержаних за цією операцією висновків.

Згідно розділу 2 даної Інструкції, зокрема пункту 2.2, відлік законодавчо встановленого строку розрахунків банк починає з наступного календарного дня після дня оформлення відповідної документації.

Фінансова відповідальність за порушення строків встановлена частиною першою статті 4 Закону №185/94-ВР, згідно з якою порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Згідно із частиною шостою статті 4 Закону №185/94-ВР органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 4 Закону №185/94-ВР у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

У позовній заяві позивач зазначив, що категорично не погоджується з результатами проведеної перевірки, які викладені в резолютивній частині акту перевірки, з формою складеного акту перевірки, як таким що складений в супереч чинному законодавству України, та як наслідок, податкове повідомлення-рішення № від 26.06.2018 підлягає скасуванню.

Разом з цим, позивач не навів будь яких обґрунтувань, окрім наведених вище, протиправності податкового повідомлення-рішення № від 26.06.2018 чи неправомірності нарахування пені згідно вказаного рішення.

При цьому судом встановлено, що відповідач обрахував кількість днів прострочення розрахунків згідно наведених вимог, в тому числі враховуючи факти звернення ТОВ «Юрія-фарм» до Господарського суду міста Києва з відповідними позовами до резидентів про стягнення заборгованості.

Так, кінцевим днем терміну прострочення відповідач вказав день надходження вказаних позовів ТОВ «Юрія-фарм» до Господарського суду міста Києва та не нараховував пеню з моменту прийняття позовів до дати розгляду судом справ про стягнення вказаної заборгованості.

Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність нарахування відповідачем пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності на підставі податкового повідомлення-рішення від 26.06.2018 №.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням наведеного у сукупності суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами факт порушення його прав та охоронюваних законом інтересів в межах спірних правовідносин, в той час, як відповідачем, як суб`єктом владних повноважень виконано, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що за обставин необґрунтованості заявлених позивачем вимог, підстави для стягнення сплаченого ним судового збору з відповідача відповідно до статті 139 КАС України відсутні, а відповідач не поніс витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 КАС України, суд,

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрія-фарм» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання нечинним акту, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юрія-фарм» (місцезнаходження юридичної особи: 03680, місто Київ, вулиця М.Амосова, будинок 10; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 30109129).

Відповідач - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (місцезнаходження юридичної особи: 04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 11г, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 39440996).

Повний текст рішення складено 25.10.2019.

Суддя О.М. Чудак