Справа № 580/308/19
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року справа № 580/308/19
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

28.01.2019 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23) (далі відповідач) про:

визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення йому відсотку грошового забезпечення з 90% до 70% при обчисленні основного розміру пенсії, неврахування розміру додаткового грошового забезпечення під час перерахунку пенсії та відтермінування виплат пенсії у 2018-2019 роках відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби та деяким іншим категоріям осіб;

зобов`язання відповідача здійснити новий перерахунок та виплатити з 01.01.2018 пенсію відповідно до вимог Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб в розмірі 90% грошового забезпечення, виходячи з розміру:

посадового окладу 4650,00 грн.;

окладу за військове звання 1340,00 грн.;

надбавки за вислугу років 1860,00 грн.;

усіх надбавок і доплат, встановлених при виході на пенсію 4938,30 грн., - загальною сумою щомісячно 12003,30 грн. без відтермінування виплат і без обмеження максимальним розміром;

зобов`язання відповідача компенсувати різницю між перерахованою пенсією та проведеними виплатами з січня до грудня 2018 року у сумі 81737,16 грн.

В обґрунтування позивач вказує, що всупереч вимог законодавства відповідач під час перерахунку йому пенсії протиправно зменшив відсотковий розмір, не врахував додаткові види грошового забезпечення для її обрахунку та відтермінував виплату перерахованої пенсії у повному обсязі.

Ухвалою суду від 29.01.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами, встановлено відповідачу строк тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали для надання відзиву на позовну заяву та доказів. Згідно з даними розписки та рекомендованого повідомлення вказану ухвалу відповідач отримав 04.02.2019, а позивач 08.02.2019.

19.02.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд у задоволенні позову відмовити. Стверджує, що поуршень законодавства не допустив, оскільки ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Тому перерахунок позивачу пенсії здійснено за чинною на час її перерахунку редакцією вказаного закону, тобто у розмірі 70% грошового забезпечення. Також просить врахувати, що питання перерахунку пенсії є його виключним дискреційним повноваженням.

Ухвалою від 27.02.2019 суд зупинив провадження у цій справі до часу набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18. Ухвалою 28.10.2019 суд поновив провадження у цій справі та продовжив її розгляд.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що на підставі довідки Черкаського обласного військового комісаріату від 22.03.2018 №ФР36972 рішенням відповідача від 03.04.2018 позивачу здійснено перерахунок пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення, враховуючи наступні складові: посадовий оклад 4650,00 грн., оклад за військове звання 1340,00 грн., відсоткова надбавка за вислугу років (50%) 2995,00 грн. Основний розмір пенсії позивача становить 6289,50 грн.

Зі вказаного рішення суд встановив, що підвищення пенсії позивача згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» склало 3001,26грн. З них виплачується з 01 січня 2018 року до 31 грудня 2018 року щомісячно 50% від підвищення 1500,63грн., з 01 січня 2019 року до 31 грудня 2019 року щомісячно 75% підвищення 2250,95грн. та з 01 січня 2020 року щомісячно 100% від підвищення 3001,26грн.

29.11.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити йому з 01.01.2018 перерахунок пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення із включенням усіх надбавок і доплат, встановлених при виході на пенсію без відтермінування виплат. Також просив компенсувати йому різницю між перерахованою пенсією та вже проведеними виплатами з січня до листопада 2018 року в сумі 74925,73 грн.

На вказане звернення відповідач листом від 14.12.2018 №1306/М-10 повідомив позивача, що законодавчих підстав для обчислення пенсії з 01.01.2018 у розмірі 90% грошового забезпечення, врахування усіх надбавок і доплат та зміни порядку виплати перерахованої пенсії немає. Не погоджуючись із цим позивач звернувся в суд з позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Стаття 13 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ) (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

8 липня 2011 року прийнято Закон №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі Закон №3668-VI), який набрав чинності 1 жовтня 2011 року. Підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри "90" замінено цифрами "80".

27 березня 2014 року прийнято Закон №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року. Пунктом 23 Розділу ІІ вказаного Закону внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.

Тобто, зміна встановленого максимального розміру пенсії здійснювалась вже після призначення позивачу пенсії.

Статтею 63 Закону №2262-ХІІ (у редакції з 1 січня 2017 року) визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій. На підставі частин 1, 2 цієї статті перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Відповідно до ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності з 1 березня 2018 року (далі Постанова №704), пунктом 1 якої затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (у редакції станом на час перерахунку позивачу пенсії) (далі Постанова №103) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови КМУ №704.

Для вирішення спору суд врахував висновки Верховного Суду (далі ВС) у зразковій справі №240/5401/18, викладені в постанові від 04.02.2019, яка набрала законної сили 16.10.2019 за наслідками її перегляду в апеляційному порядку Великою Палатою Верховного Суду. Вони обов`язкові для врахування відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України.

ВС у вказаній справі вказав, що ст.13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку. Зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися. Постанова КМУ №103 також не містить жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

У п.29 наведеної постанови ВС зазначив, що системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.

Тому ВС у п.30 вказаної постанови дійшов висновку, що під час перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Врахувавши зазначений підхід, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії позивача під час здійснення її перерахунку з 90% грошового забезпечення до 70%.

Отже, позовні вимоги в частині щодо визнання таких дії протиправними та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок з 01.01.2018 позивачу пенсії відповідно до вимог Закону №2262-ХІІ в розмірі 90% грошового забезпечення є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно інших позовних вимог суд врахував таке.

Як зазначено вище, п.1 Постанови №103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби.

На підставі п.7 цієї Постанови доручено Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Міністерству інфраструктури, Міністерству юстиції, Державній службі з надзвичайних ситуацій, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній фіскальній службі, Національній гвардії, Управлінню державної охорони після набрання чинності цією постановою забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розміри грошового забезпечення, визначені в пункті 1 цієї постанови, відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Порядок №45).

Пунктами 2, 3 Порядку №45 передбачено, що Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Відповідно до абз.1 п.5 Порядку № 45 під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

З урахуванням абз.1 п.5 Порядку №45 та на підставі довідки Черкаського обласного військового комісаріату від 22.03.2018 №ФР36972 відповідач рішенням від 03.04.2018 здійснив перерахунок позивачу пенсії, застосувавши посадовий оклад 4650,00 грн., оклад за військове звання 1340,00 грн., відсоткова надбавка за вислугу років (50%) 2995,00 грн. Доказів оскарження дій Черкаського обласного військового комісаріату щодо складення вказаної довідки, її складових, числових обчислень суду не надано.

На звернення позивача від 22.12.2018 щодо складових вищевказаної довідки Черкаський обласний військовий комісаріат листом від 03.01.2019 №6/8/7/ФР-36972/17, копія якого долучена до матеріалів судової справи, повідомив про відсутність підстав для включення у довідку про розмір грошового забезпечення інших видів грошового забезпечення, аніж вищевказаних.

Отже, врахування відповідачем надбавок і доплат, зазначених у вказаній вище довідці, відповідає законодавству та є обгрунтованим. Натомість доводи позивача щодо обов`язку відповідача під час перерахунку його пенсії застосувати невключені у довідці доплати та надбавки, що становить 4938,30 грн., не є обгрунтованими.

Тому позовні вимоги щодо протиправності таких дій та зобов`язання відповідача врахувати вказану суму для перерахунку пенсії не підлягають задоволенню.

Встановлення рішенням відповідача від 03.04.2018 строків для виплати підвищення пенсії після її перерахунку у визначених відсоткових розмірах з 1 січня кожного наступного року свідчить, що відповідач у спірних правовідносинах допустив відтермінування позивачу виплати підвищеного після перерахунку розміру пенсії. Вказані дії суд вважає протиправними з таких підстав.

Пунктом 2 Постанови №103 (у редакції станом на час перерахунку позивачу пенсії) доручено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року до 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Суд врахував, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, що залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, пункти 1, 2 Постанови №103 були визнані протиправними та нечинними.

Вказана норма Постанови №103 не відповідає акту вищої юридичної сили, а саме статтям 51, 52 Закону №2262-ХІІ.

Так, ч.2 ст.51 Закону №2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Частиною 3 зазначеної статті Закону визначено, що перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Зазначені норми права чітко встановлюють строк для проведення перерахунку пенсії та передбачають, що він здійснюється саме з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. У разі порушення такого строку з вини певних органів, перерахунок пенсії провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже, ст.51 Закону №2262-ХІІ, визначивши строк для проведення перерахунку пенсії, встановила також додаткові гарантії, спрямовані на дотримання такого строку.

Як раніше зазначалося, моментом виникнення права на перерахунок пенсії згідно з ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, яке згідно з нормами Постанови №704 відбулось з 01 січня 2018 року.

Загальний порядок виплати пенсій визначений у ст.52 Закону №2262-ХІІ.

Згідно з ч.3 ст.52 зазначеного Закону виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Вказана норма права встановлює обов`язок виплачувати пенсію в загальному розмірі не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія. Відповідно, починаючи з січня 2018 року позивач має право на отримання пенсії у повному розмірі, який був визначений за результатами проведеного перерахунку.

Порядок виплати пенсії, встановлений Постановою №103, суперечить зазначеним нормам Закону №2262-ХІІ.

Згідно з ч. 3 ст. 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Положення п.2 Постанови № 103 хоч і встановлює обов`язок здійснити перерахунок пенсії та виплачувати її з 01 січня 2018 року, проте запроваджений ним порядок фактичної виплати коштів призводить до того, що пенсіонер буде отримувати пенсію у належному розмірі лише з 01 січня 2020 року, тобто через майже через два роки після виникнення у нього відповідного права.

Протягом січня 2018 року грудня 2019 року пенсіонеру виплачується лише частина суми пенсії, на яку він має право. Така частина складається з пенсії у розмірі, що існував до 01 січня 2018 року, та коштів, що становить 50-75 % від суми, на яку підвищено розмір пенсії після здійснення її перерахунку.

Тому суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату пенсії у повному розмірі з дня проведення її перерахунку, без відтермінування, передбаченого п.2 Постанови №103.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції, кожній фізичній або юридичні особі гарантовано право мирно володіти своїм майном. При цьому, зазначено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У пунктах 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» від 01.06.2006, Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, сформулював правову позицію, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності (cf., Pressos Compania Naviera S.A. v. Belgium, рішення від 20.11.1995 року, серія А, № 332, с. 21, п. 31). Аналогічна правова позиція щодо права власності особи сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стретч проти Сполучного Королівства (Stretch - United Kingdom, №44277/98, рішення від 24.04.2003).

Отже, в розумінні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, позивач, отримуючи пенсію відповідно Закону №2262-ХІІ, мав законні сподівання на своєчасне отримання належно перерахованої пенсії у визначеному законодавством порядку.

Аналогічні висновки викладені у поставної ВС від 06.08.2019 у справі №160/3586/19.

Тому дії відповідача щодо відтермінування виплати перерахованої позивачу пенсії є протиправними, а відповідна позовна вимога обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями треба розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим у ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Оскільки питання визначення конкретного розміру пенсії, у тому числі після перерахунку, є дискреційними повноваженнями відповідача, зважаючи, що спір виник до часу обчислення перерахунку пенсії виходячи з 90% грошового забезпечення та суду не надано доказів щодо розмірів виплачених позивачу після перерахунку сум коштів на підставі рішення від 03.04.2018, а наведений позивачем розрахунок не є обгрунтованим, суд не має повноважень здійснити втручання та самостійно обчислити належну до виплати різницю сум перерахованої пенсії.

Для забезпечення виконання завдання адміністративного суду, вказаного у ст.2 КАС України, суд дійшов висновку, що належним і ефективним способом повного захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача здійснити в порядку, межах, спосіб та строки, визначені законодавством, перерахунок з 01.01.2018 та виплату позивачу пенсії, в розмірі 90% грошового забезпечення, врахувавши: посадовий оклад позивача 4650,00 грн., оклад за військове звання 1340,00 грн., надбавку за вислугу років 2995,00 грн.,- без відтермінування виплат і виплатити позивачу різницю пенсії між виплаченою після здійсненого спірного перерахунку та нарахованою згідно з цим рішенням суду.

Отже, позовні вимоги обгрунтовані підлягають задоволенню у вищевказаних частинах.

Згідно з частинами 1, 2 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Дотримуючись вказаних вимог, зважаючи, що доказів понесення інших судових витрат, аніж щодо сплати судового збору позивач не надав, суд дійшов висновку, що сплачений згідно з квитанцією від 25.01.2019 №98 судовий збір в сумі 768,40грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині вимог на суму 512,26грн.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% грошового забезпечення та відтермінування виплат пенсії у 2018-2019 роках.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул. Смілянська, буд.23; ) здійснити з 1 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення з урахуванням: посадового окладу 4650,00 грн., окладу за військове звання 1340,00 грн., надбавки за вислугу років 2995,00 грн., - та здійснити йому виплату такої пенсії без відтермінування з урахуванням вже виплачених сум коштів відповідного періоду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул. Смілянська, буд.23; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 512,26грн. (п`ятсот дванадцять гривень двадцять шість копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 29.10.2019.