Справа № 734/2095/19
Суддя: Бузунко О. А.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/734/16/19 Справа № 734/2095/19
РІШЕННЯ

іменем України

29 жовтня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Бузунко О.А.,

при секретарі: Галюк Л.В.,

у присутності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Козелець адміністративну справу ОСОБА_1 до поліцейського УПП у м. Києві -інспектора, лейтенанта поліції Кукшина Андрія Ігоровича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до поліцейського УПП у м. Києві - інспектора, лейтенанта поліції Кукшина Андрія Ігоровича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи тим, що 04 червня 2019 року, поліцейським УПП м. Києва, інспектором 4 батальйону 7 роти, лейтенантом поліції - Кукшин Андрієм Ігоровичем відносно ОСОБА_1 винесесна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАВ № 1200519. Відповідно до винесеною постанови ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України, та на нього накладено штраф у розмірі 425 гривень за те, що ОСОБА_1 здійснював рух по дорозі для автомобілів на тракторі, чим порушив п. 27.2 а ПДР України.

Дана постанова, на думку позивача, є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки 04 червня 2019 року біля другої години, керуючи трактором марки «Беларус - 892», д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі Київ-Чернігів-Н.Яриловичі в с. Семиполки він рухався в напрямку м. Чернігів. Раптом його обігнав поліцейський автомобіль та він був зупинений працівниками поліції. Після зупинки поліцейський назвав причину зупинки ОСОБА_1 , що ніби то він рухається по дорозі для автомобілів, чим порушив п. 27.2 а ПДР України та наказав надати документи. На пояснення ОСОБА_1 , що останній рухається по автодорозі Київ-Чернігів-Н.Яриловичі, яка відноситься до міжнародної траси Е-95: тут не діють особливості умови дорожнього руху, вона не є автомагістраллю чи дорогою для автомобілів позначенних відповідними дорожними знаками S3 «Автомагістраль» та S3 «Дорога для автомобілів» та будь-яких забороняючих знаків для руху тракторів на даній ділянці дороги немає, інспектор не реагував. Тим паче, дорога для автомобілів має бути позначена відповідним дорожнім знаком S3 «Дорога для автомобілів» та призначена тільки для руху автомобілів, автобусів та мотоциклів, і на якій діють особливі умови дорожнього руху, передбачений розділом 27 ПДР України.

Проте інспектор поліції склав постанову ЕАВ № 1200519 за порушення п. 27.2 а ПДР України, за що передбачена відповідальність на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП, та наклав стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 425 гривень. Інспектор при винесенні постанови не керувався жодними документальними доказами, які підтверджували б вину ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні, тому позивач просить суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1200519 від 04 червня 2019 року про застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. та притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи у суді (відповідно до ст. 268 КАС України), про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

07 жовтня 2019 року від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Відповідно до вказаного відзиву відповідач просив відмовити в задоволенні позову, так як оскаржувана постанова винесена у межах повноважень, в порядку та спосіб, визначений КУпАП, із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Статтею 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 1200519 від 04 червня 2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 о 01 годині 58 хвилин 36 секунд «Семиполки шосе Київське 100 км здійснив рух по дорозі для автомобілів на тракторі, чим порушив п. 27.2 а ПДР - порушення правил руху тракторів, самохідних машин і механізмів по автомагістралях і дорогах для автомобілів».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення, винесене останнім про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а також такі докази не надані суду під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові. Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом у сукупності, викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, а останній в судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові, не надав, не спростував вказане твердження позивача, що він не порушував правил дорожнього руху України.

Отже, оскаржувана постанова від 04.06.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача з урахуванням повноважень, якими наділений суд під час розгляду спорів з приводу рішень суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності (зокрема, ч. 3 ст. 286 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 242-246, 268-272, 286, 293 КАС України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського УПП у м. Києві інспектора лейтенанта поліції Кукшина Андрія Ігоровича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 1200519 від 04 червня 2019 року, винесену поліцейським УПП м. Києва інспектором 4 батальйону 7 роти - лейтенантом поліції Кукшин Андрієм Ігоровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Бузунко