Справа № 805/3439/17-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року справа №805/3439/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

за участю секретаря судового засідання Сухова М.Є.,

представника позивача Сухацького А.В.,

представника відповідача Помалюк І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Автопідприємство «Укрбуд» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року у справі №805/3439/17-а (головуючий І інстанції Бабаш Г.П.) за позовом приватного акціонерного товариства «Автопідприємство «Укрбуд» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним, недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.08.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним, недійсним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 29.08.2017 року, яким позивачу зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 6679622 грн.

В обґрунтування позову зазначив про помилковість висновків податкового органу про не підтвердження господарських операцій з контрагентами первинними документами, оскільки надані позивачем документи підтверджують здійснення господарської операції з контрагентами, рух активів, реальні зміни майнового стану платника податків, відповідність вчинених дій господарській меті.

Вимога відповідача щодо включення суми ПДВ по списаній кредиторській заборгованості до складу інших доходів від операційної діяльності є безпідставною, оскільки об`єкт оподаткування податком на прибуток за п.134.1 ПК України не передбачає включення до нього сум ПДВ, тобто нарахування податку на прибуток є неправомірним.

Податковим кодексом України не передбачено коригування фінансового результату до оподаткування на різниці у сумі нарахованого військового збору. Крім цього, рахунок 64 «Розрахунки за податками і платежами» призначено для узагальнення інформації про розрахунки підприємства за усіма видами платежів до бюджету, включаючи податки з працівників підприємства, та за фінансовими санкціями, що справляються в дохід бюджету. Рахунок 64 кореспондує за кредитом, зокрема з дебетом рахунку 94 «Інші витрати операційної діяльності». Таким чином, є помилковим висновок податкового органу про безпідставність проведення бухгалтерських проведень при нарахуванні військового збору.

Також є помилковим висновок відповідача про заниження позивачем податкових різниць, на які збільшується фінансовий результат в розмірі, що перевищує 4 % оподаткованого прибутку попереднього звітного року у 2015 році - 1 кварталі 2017 році, оскільки фактично заниження податкових різниць не відбулося з огляду на п.140.5.9 ПК України.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року позов задоволено частково.

З урахуванням ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 02.09.2019 року про виправлення описки (а.с.22-23 т.19) визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 29.08.2017 року яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в частині суми 4 454 448,06 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позову, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та в цій частині задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтування апеляційної скарги.

1. Стосовно визначення судом першої інстанції правильним висновків податкового органу про безпідставне проведення бухгалтерських проведень позивачем сум нарахованого військового збору в розмірі 1,5% від загального місячного оподатковуваного доходу фізичних осіб працівників підприємства в сумі 1433138 грн.

Податковим кодексом не передбачено коригування фінансового результату до оподаткування на різниці у сумі нарахованого військового збору. Позивачем військовий збір нараховувався на суму ФОТ працівників, не утримувався з їх зарплати, а перераховувався до бюджету з коштів підприємства в повному обсязі та відображався витратами по рахунку 64 за кредитом з дебетом рахунку 94 відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій», затвердженої наказом Мінфіну України №291 від 30.11.1999 року.

2. Стосовно визначення судом першої інстанції правильним висновків відповідача про включення суми ПДВ в розмірі 707100,20 грн по списаної кредиторської заборгованості до складу інших доходів від операційної діяльності.

З огляду на приписи п.198.3 ст.198, ст.134 ПК України, положень П(С)БО позивач правомірно включив суми списаної кредиторської заборгованості в склад інших доходів від операційної діяльності без врахування ПДВ.

3. Щодо визначення судом першої інстанції правильним висновків відповідача про заниження позивачем податкових різниць, на які збільшується фінансовий результат в розмірі, що перевищує 4 % оподаткованого прибутку попереднього звітного року у 2015 році - 1 кварталі 2017 році.

Суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що Храм і дзвіниця на честь святих рівноапостольних Костянтина і ОСОБА_1 є власністю позивача та знаходиться на його території. Відповідно до договору ссуди по цьому об`єкту позивач зобовязаний забезпечити електропостачання, водопостачання тощо. На об`єкт Храм нараховується орендна плата за землю та податок на нерухомість, тому що він розташований на земельній ділянці, яка орендується позивачем і Храм є власністю позивача. Всі витрати відображаються по рахунку 949 «Інші витрати операційної діяльності» та ніяк не можуть бути відображені в п.3.1.9 Додатку РІ до декларації на прибуток в сумі 84935,94 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати судове рішення в частині відмови в задоволенні позову та в цій частині прийняти постанову про задоволення позову.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Приватне акціонерне товариство «Автопідприємство «Укрбуд» зареєстровано в якості юридичної особи 30.05.1994 року, 12.08.2004 року № 0000013, включено до ЄДРПОУ за № 01236070.

Головним управління ДФС у Донецькій області проведено документальну планову виїзну перевірку ПрАТ «Автопідприємство «Укрбуд» (код за ) податкового законодавства за період з 01.04.2014 року по 31.03.2017 року, валютного - за періоди з 01.04.2014 року по 31.03.2017 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування - за період з 01.01.2012 року по 31.03.2017 року, за результатами якої складено акт перевірки №423/05-99-14-14/01236070 від 08.08.2017 року.

За висновками акту перевірки позивачем допущено порушення пп. 14.1. 36 п. 14.1 ст.14, пп.14.1.185 п. 14.1 ст.14, пп.14.1.185 п. 14.1 ст.14, пп.14.1.191 п. 14.1 ст.14, пп.14.1.202 п. 14.1 ст.14, пп.14.1.203 п. 14.1 ст.14, пп.14.1.257 п.14.1. ст.14, п. 44.1 ст. 44, п. 44.2 ст. 44, п.133.4 ст.133, пп. 140.5.9 п.140.5 ст. 140, пп.140.4.1 п.140.4 ст.140 пп.134.4.1 п.134.4 ст.134, п.138.1 ст138, п. 138.2 ст.138, п.138.8 ст.138, пп. 138.10.2. п.138.10. ст. 138., пп. 139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України (чинного на момент вчинення порушення), в результаті чого, завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток за період з 01.04.2014 року по 31.03.2017 року всього у сумі 6 679 622,00 грн. за рахунок наступних порушень:

- заниження доходу від списання безнадійної кредиторської заборгованості у сумі 707100,00 грн.;

- завищення витрат підприємства: по невірно проведеним бухгалтерським проведенням по нарахуванню військового збору у сумі 1 433 138,00 грн.; по операціям з придбання послуг із комерційного представництва, по яким ПрАТ «ПА «Укрбуд» не доведено зв`язок здійснення операцій з господарською діяльністю у сумі 1 716 667,00 грн.; по операціям , що не мали реального товарного характеру у сумі 2 571 910,00 грн.; заниження податкових різниць, на які збільшується фінансовий результат по р. 3.1.9 «Сума коштів або вартість товарів, виконаних робіт, наданих послуг, безоплатно перерахованих (переданих) протягом звітного (податкового) року неприбуткових організаціям, які на дату перерахування коштів, передачі товарів, робіт, послуг відповідали умовам, визначеним пунктом м133.4 статті 133 розділу ІІІ Податкового кодексу України, у мірі, що перевищує 4 % оподаткованого прибутку попереднього звітного року (підпункт 14.5.9 пункт 140.5 статті 140 розділу ІІІ Податкового кодексу України) у сумі 250 807,00 грн.; завищення податкових різниць, на які зменшу зменшується фінансовий результат по р. 3.2.4 «Сума від`много значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років (підпункт 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 розділу ІІ Податкового кодексу України) у сумі 13 060 254,00 грн.

Позивачем направлено на адресу Головного управління ДФС у Донецькій області заперечення на акт перевірки за вих. №312/09-05 від 14.08.2017 року, за якими висновки акту залишено без змін.

На наслідками перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 29.08.2017 року №, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 6679622 грн, в т.ч.:

- 2014 р. у сумі 2 917 228 грн. (перевіряємий період з 01.04.2014 по 31.12.2014),

- 2015 р. у сумі 4 423 837 грн., (з врахуванням порядку заповнення дод. РІ до декларації),

- 2016 р. у сумі 5 719 189 грн., (з врахуванням порядку заповнення дод. РІ до декларації),

- 1 кв. 2017 р. у сумі 6 679 622 грн.

Як визначено податковим органом в акті перевірки позивач завищив показники, задекларовані у рядку 05 «витрати операційної діяльності» декларацій з податку на прибуток за період з 01.04.2014 року по 31.12.2014 року та завищив значення ряд. 2050 форми 2 «Звіт про фінансові результати» «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) за період з 01.01.2015 року по 31.03.2017 року за рахунок безпідставного формування витрат по ТОВ «ТД «Атлантіс», ПП «»А-Клас», ТОВ «Євротехгруп», ТОВ «Чернометремонт», оскільки господарські операції із зазначеними контрагентами не мали реального товарного характеру та оформлені первинними документами, що суперечать законодавчим та нормативним актам та є такими, що не мають юридичної сили і доказовості. Тому ПрАТ «АП «Укрбуд» безпідставно сформовано валові витрати у сумі 2571910 грн. по «первинним документам», отриманим від підприємств-постачальників, які не можуть розглядатись в якості належного підтвердження витрат, що враховуються при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток оскільки ці документи не мають статусу юридично значимих.

Розпорядженням ПрАТ «АП «Укрбуд» №3 від 01.08.2014 року «Про розрахунок військового збору» на підприємстві зобов`язано головного бухгалтера ПрАТ «АП «Укрбуд» з 03.08.2014 року проводити нарахування військового збору в розмірі 1,5% від заробітної плати працівників та відносити за рахунок коштів підприємства як інші операційні витрати.

Відповідно зворотно-сальдових відомостей, головних книг, військовий збір обліковується в бухгалтерському обліку ПрАТ «АП «Укрбуд» за період з 03.08.2014 по 31.03.2017 на рахунку 642.

Згідно зворотно-сальдових відомостей по рахунку 642 «Військовий збір» грошові витрати ПрАТ «АП «Укрбуд» по нарахованому та сплаченому військовому збору з оподатковуваних доходів працівників підприємства віднесені на рахунок 949 «Інші витрати операційної діяльності».

Щодо заниження ПрАТ «АП «Укрбуд» суми доходів у 1 кварталі 2017 року без урахування ПДВ.

В ході перевірки податковим органом встановлено взаємовідносини ПрАТ «АП «Укрбуд» з ТОВ «Газукраїна -2020», код за .

На початок періоду, що перевіряється (01.04.2014) у ПрАТ «АП «Укрбуд» за даними бухгалтерського обліку (оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" за квітень 2014 року) обліковується кредиторська заборгованість за отримані ТМЦ від ТОВ «Газукраїна - 2020» у сумі 4242601,20 грн.

ПрАТ «АП «Укрбуд» зроблені бухгалтерські проведення в лютому 2017( з врахуванням проведеної претензійної роботи) Дт рах. 631"Розрахунки з вітчизняними постачальниками" Кт 719 «Інші доходи від операційної деяльності» на суму 4242601,20 грн. (загальна сума заборгованості з ПДВ). Але в подальшому невірно зроблене бухгалтерське проведення Дт 719 «Інші доходи від операційної діяльності» Кт 791 « Результат операційної діяльності» на суму 3 535 501 грн. (сума без ПДВ).

Разом з цим, при списанні підприємством заборгованості за якою минув строк позовної давності підприємство задекларувало податкове зобов`язання за отриманим та неоплаченим товаром, а саме, відповідно відомостей за рахунком 719 суму 707 100,20 грн. за період 1 квартал 2017 року підприємством віднесено на рахунок 643.

Відповідно податкової накладної від 16.02.2017 року №1501 позивачем відображено загальну суму коштів, що підлягає сплаті з урахуванням податку на додану вартість у розмірі 4 242 601,20 грн., загальна сума податку на додану вартість за основною ставкою 707 100,20 грн., та усього обсяги постачання за основною ставкою (код ставки 20) 5 535 501,00 грн.

Перевіркою податкового органу встановлено заниження ПрАТ «АП «Укрбуд» податкових різниць, на які збільшується фінансовий результат по р. 3.1.9 " Сума коштів або вартість товарів, виконаних робіт, наданих послуг, безоплатно перерахованих (переданих) протягом звітного (податкового) року неприбутковим організаціям, які на дату перерахування коштів, передачі товарів, робіт, послуг відповідали умовам, визначеним пунктом 133.4 статті 133 розділу III Податкового кодексу України, у розмірі, що перевищує 4 відсотки оподатковуваного прибутку попереднього звітного року (підпункт 140.5.9 пункту 140.5 статті 140 розділу III Податкового кодексу України)" всього у сумі у сумі 250 807 грн., в т.ч.:

- 2015 р. у сумі 80 676 грн., в тому числі: інші виплати, що не входять до фонду оплати праці у розмірі 2 900,00 грн. (матеріальна допомога Чорнобильцям та афганцям), витрати на охорону у розмірі 4 038,41 грн. (витрати по храму), комунальні витрати у розмірі 12 402,46 грн. (витрат по храму), податок на додану вартість у розмірі 34 114,25 грн.(за актом перевірки СДПІ), податок на майно: орендна плата за землю у розмірі 12 930,98 грн. (витрати по храму), податок на майно: нерухомість, відмінна від землі у розмірі 306,55 грн. (витрати по храму), інші витрати у розмірі 43,41 грн., витрати по страхуванню у розмірі 13 929,35 грн. (відшкодування ПДВ), рентна плата за спеціальне використання води у розмірі 0,37 грн. (витрати по храму), списання ПДВ за результатами округлений (копійки) у розмірі 10,60 грн.;

- 2016 р. у сумі 148 158 грн., в тому числі: відшкодування збитку за позивною заявою у розмірі 12 422,36 грн., інші виплати, що не входять до фонду оплати праці у розмірі 5 855,35 грн. (матеріальна допомога Чорнобильцям та афганцям), витрати на охорону у розмірі 4 002,90 грн. (витрати по храму), комунальні витрати у розмірі 10 588,40 грн. (витрат по храму), матеріальна допомога нецільова у розмірі 30 120,87 грн., податок на майно: орендна плата за землю у розмірі 18 527,77 грн. (витрати по храму), податок на майно: нерухомість, відмінна від землі у розмірі 346,73 грн. (витрати по храму), інші витрати у розмірі 2,58 грн., інші витрати операційної діяльності у розмірі 858,94 грн., витрати на відрядження у розмірі 25,33 грн., витрати на ритуальні послуги та поховання у розмірі 61 689,87 грн. (загиблим в ДТП працівнику підприємства), витрати на утримання храму у розмірі 3 228,64 грн. (проект з опалення), рентна плата за спеціальне використання води у розмірі 0,48 грн. (витрати по храму), списання ПДВ за результатами округлений (копійки) у розмірі 0,71 грн., судовий збір у розмірі 487,20 грн. (відшкодування по ДТП);

- 1 кв. 2017 р. у сумі 21 973 грн., в тому числі: витрати на охорону у розмірі 1 322,21 грн. (витрати по храму), комунальні витрати у розмірі 15 156,85 грн. (витрати по храму), податок на майно: орендна плата за землю у розмірі 4 909,77 грн. (витрати по храму), податок на майно: нерухомість, відмінна від землі у розмірі 401,92 грн. (витрати по храму), інші витрати у розмірі 180,00 грн., рентна плата за спеціальне використання води у розмірі 0,14 грн. (витрати по храму), списання ПДВ за результатами округлений (копійки) у розмірі 1,71 грн.

Відповідно свідоцтва від 13.03.2013 року індексний номер: 1172500 та відомостей з Держаного реєстру об`єкт нерухомого майна про реєстрацію права власності Храм і дзвіниця на честь святих рівноапостольних Костянтина і Олени знаходиться на території ПрАТ «АП «Укрбуд».

02.10.2015 року між ПрАТ «АП «Укрбуд» та Релігійною організацією «Константино-Єленинської Парафії Донецької Єпархії Української Православної церкви міста Покровська Донецької області укладений договір позики №2157УС.

Відповідно п.п 1.1. п. 1 вищевказаного договору ПрАТ «АП «Укрбуд» надає, а Релігійна організація «Константино-Єленинської Парафії Донецької Єпархії Української Православної церкви міста Покровська Донецької області приймає в безкоштовне користування на строк, який обумовлений договором, нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Красноармійськ, вул. Дніпропетровська, 31.

Суд першої інстанції, в частині відмови в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що позивачем безпідставно проведено бухгалтерські проведення сум нарахованого військового збору, що декларування суми ПДВ в податкове зобов`язання не звільняє позивача від обов`язку включення сум зобов`язання, яке не підлягає погашенню в цілому до складу доходів. Також в порушення пп.140.5.9 ПК України позивач не збільшив фінансовий результат (звітного) періоду на суму різниць, які виникли при безоплатному перерахуванню коштів в 2015 році 1 кварталі 2017 року ро релігійній організації «Константино-Єленинської Парафії Донецької Єпархії Української Православної церкви міста Покровська Донецької області, яка є неприбутковою організацією, у розмірі що перевищує 4% оподатковуваного прибутку попереднього звітного року в частині суми 84935,94 грн.

Оцінка суду.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявній у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки судове рішення не оскаржується в частині задоволення позову, суд переглядає в апеляційному порядку справу в межах доводів апеляційної скарги в частині висновків суду першої інстанції, за якими позивачу відмовлено в задоволенні позовної заяви.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України із змінами та доповненнями: «Тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір»:

1.1. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

1.2. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

1.3. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

1.4. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

1.5. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

1.6. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Таким чином, ПрАТ «АП «Укрбуд», як податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати військовий збір із суми такого доходу за його рахунок.

На підставі п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Пунктом 168.1.4 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України визначено, якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Відповідно до п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Таким чином, податковий агент зобов`язаний перерахувати до бюджету утриманий податок під час виплати доходу, а якщо оподаткований дохід нараховується, але не виплачується платнику податку, то податок підлягає сплаті (перерахуванню) у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Отже, на підставі вищезазначених приписів Податкового кодексу України працівники ПрАТ «АП «Укрбуд» як фізичні особи - резиденти, які отримували доходи від ПрАТ «АП «Укрбуд» є платниками військового збору за власний рахунок.

Розпорядженням ПрАТ «АП «Укрбуд» №3 від 01.08.2014 року «Про розрахунок військового збору» на підприємстві зобов`язано головного бухгалтера ПрАТ «АП «Укрбуд» з 03.08.2014 року проводити нарахування військового збору в розмірі 1,5% від заробітної плати працівників та відносити за рахунок коштів підприємства як інші операційні витрати.

Згідно Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 р. № 291 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1591) нарахування військового збору відображається по кредиту субрахунку 642, в кореспонденції з дебетом субрахунків 661 ««Розрахунки по заробітній платі». Сплата сум військового збору в бюджет відображається бухгалтерським записом: дебет субрахунку 642 - кредит субрахунку 311 «Поточні рахунки в національній валюті».

Військовий збір обліковується в бухгалтерському обліку ПрАТ «АП «Укрбуд» за період з 03.08.2014 по 31.03.2017 на рахунку 642 «Військовий збір», а грошові витрати ПрАТ «АП «Укрбуд» по нарахованому та сплаченому військовому збору з оподатковуваних доходів працівників підприємства віднесені на рахунок 949 «Інші витрати операційної діяльності».

Тобто, військовий збір в розмірі 1,5% від загального місячного оподатковуваного доходу фізичних осіб працівників підприємства в сумі 1 433 138,00 грн. нарахований і сплачений саме за рахунок коштів підприємства ПрАТ «АП «Укрбуд», а не за рахунок працівників.

В зв`язку з вищевикладеним, суд не приймає доводи апеляційної скарги підприємства про помилковість висновків податкового органу щодо безпідставного проведення бухгалтерських проведень позивачем сум нарахованого військового збору, оскільки з огляду на прийняте підприємством розпорядження №3 від 01.08.2014 року позивач мав можливість сплачувати військовий збір за рахунок підприємства, а не заробітної плати працівників, проте не мав підстав відносити це до витрат та обліковувати на субрахунку 949 «Інші витрати операційної діяльності».

Щодо заниження ПрАТ «АП «Укрбуд» суми доходів у 1 кварталі 2017 року без врахування ПДВ.

Як визначено п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Відповідно до п.п.134.4.1 п.134.4 ст.134 Податкового кодексу України до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід(виручка) від реалізації продукції( товарів, робіт, послуг) інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Рахунок, що формує доходи - 719 «Інші доходи від операційної діяльності».

За правилами бухгалтерського обліку до р.2120 Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма №2) переноситься Кт719 рахунок.

Як визначено нормами п.п. 14.1.11 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України до безнадійної заборгованості відноситься, у тому числі, заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

До складу доходів згідно із нормами п.15 П(С)БО № 15 «Дохід» відноситься сума зобов`язання, яка не підлягає погашенню.

Згідно пп.14.1.257 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога це:

сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів;

сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості;

сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності;

основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

На підставі пункту 3 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73 зобов`язання - заборгованість підприємства, яка виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, призведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди.

Пунктом 15 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.99 № 290, визначено, що доходом визнається сума зобов`язання, яке не підлягає погашенню.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про зобов`язання та її розкриття у фінансовій звітності викладені у Положенні (стандарті) бухгалтерського обліку № 11 «Зобов`язання», затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20 (далі-П(С)БО №11).

Згідно пункту 5 П(С)БО №11, якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

На підставі пункту 6 П(С)БО №11 з метою ведення бухгалтерського обліку зобов`язання поділяються на: довгострокові та поточні.

Відповідно до пункту 11 П(С)БО №11 поточні зобов`язання включають у тому числі поточну кредиторську заборгованість за довгостроковими зобов`язаннями, за товари, роботи, послуги, за розрахунками з бюджетом, у тому числі з податку на прибуток, за розрахунками зі страхування, за розрахунками з оплати праці, за розрахунками з учасниками, за розрахунками із внутрішніх розрахунків; короткострокові векселі видані.

Разом з цим, при списанні позивачем заборгованості, за якою минув строк позовної давності, підприємство задекларувало податкове зобов`язання за отриманим та неоплаченим товаром, а саме: відповідно відомостей за рахунком 719 суму 707100,20 грн. за період 1 квартал 2017 року підприємством віднесено на рахунок 643.

Позивач в обґрунтування своєї позиції зазначає, що їм було сформовано «компенсуючі» податкові зобов`язання на одиницю податкового кредиту, отримано та не оплачено ТМЦ.

Відповідно податкової накладної від 16.02.2017 року №1501 позивачем відображено загальну суму коштів, що підлягає сплаті з урахуванням податку на додану вартість у розмірі 4 242 601,20 грн., загальна сума податків на додану вартість за основною ставкою 707 100,20 грн., та усього обсяги постачання за основною ставкою (код ставки 20) 5 535 501,00 грн.

Тобто, з урахуванням вищевикладеного, списання з балансу кредиторської заборгованості за товари з минулим строком позовної давності відбувається одночасно з визнанням іншого операційного доходу того періоду, в якому зобов`язання визнано таким, що не підлягає погашенню, з урахуванням податку на додану вартість, який справлявся при придбанні товару.

При цьому декларування суми ПДВ в податкове зобов`язання не звільняє підприємство від обов`язку включення суми зобов`язання, яке не підлягає погашенню в цілому до складу доходів.

Будь-яких застережень щодо включення сум ПДВ ні податковий кодекс, ні П(С)БО не містить.

З огляду на вищевикладене суд не приймає доводи апелянта-позивача про правомірність включення підприємством суми списаної кредиторської заборгованості в склад інших доходів від операційної діяльності без врахування ПДВ.

Щодо висновків податкового органу про заниження позивачем податкових різниць, на які збільшується фінансовий результат в розмірі, що перевищує 4 % оподаткованого прибутку попереднього звітного року у 2015 році - 1 кварталі 2017 році.

На підставі пп.140.5.9 п.140.5 ст.140 Податкового кодексу України фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується на суму коштів або вартості товарів, виконаних робіт, наданих послуг, безоплатно перерахованих (переданих) протягом звітного (податкового) року неприбутковим організаціям, які на дату перерахування коштів, передачі товарів, робіт, послуг відповідали умовам, визначеним пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, у розмірі, що перевищує 4 відсотки оподатковуваного прибутку попереднього звітного року.

Відповідно до пп. 133.4.1 п. 133.4 ст.133 Податкового кодексу України неприбутковим підприємством, установою та організацією є підприємство, установа та організація (далі - неприбуткова організація), що одночасно відповідає таким вимогам:

утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації;

установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) містять заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб. Для цілей цього абзацу не вважається розподілом отриманих доходів (прибутків) фінансування видатків, визначених підпунктом 133.4.2 цього пункт;

установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) передбачають передачу активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення). Положення цього абзацу не поширюється на об`єднання та асоціації об`єднань співвласників багатоквартирних будинків;

внесена контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій (…)

Зареєстровані установи та організації (новостворені), які подали в установленому порядку документи для внесення до Реєстру неприбуткових установ та організацій під час або протягом 10 днів з дня державної реєстрації та які за результатами розгляду цих документів внесені до Реєстру неприбуткових установ та організацій, для цілей оподаткування вважаються неприбутковими організаціями з дня їх державної реєстрації.

Згідно пп.133.4.2 п.133.4 ст.133 Податкового кодексу України доходи (прибутки) неприбуткової організації використовуються виключно для фінансування видатків на утримання такої неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами.

Як визначено пп.133.4.6 п.133.4 ст.133 Податкового кодексу України до неприбуткових організацій, що відповідають вимогам цього пункту і не є платниками податку, зокрема, можуть бути віднесені:

бюджетні установи;

громадські об`єднання, політичні партії, творчі спілки, релігійні організації, благодійні організації, пенсійні фонди.

Як свідчать матеріали справи Храм і дзвіниця на честь святих рівноапостольних Костянтина і ОСОБА_1 перебуває у власності позивача та знаходиться на його території.

Відповідно до п.п 1.1. п. 1 договору позики №2157УС від 02.10.2015 року, якладеному між ПрАТ «АП «Укрбуд» та Релігійною організацією «Константино-Єленинської Парафії Донецької Єпархії Української Православної церкви міста Покровська Донецької області ПрАТ «АП «Укрбуд» надає, а Релігійна організація «Константино-Єленинської Парафії Донецької Єпархії Української Православної церкви міста Покровська Донецької області приймає в безкоштовне користування на строк, який обумовлений договором, нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 .

Тобто, сплачені позивачем суми комунальних витрат, витрат на охорону, орендна плата за землю тощо не є витратами підприємства в процесі господарської діяльності або утриманні власного майна, а є витратами на надання допомоги іншій юридичній особі, в користуванні якої знаходиться майно підприємства.

Таким чином, перераховування ПрАТ «АП «Укрбуд» коштів у 2015 році - 1 кварталі 2017 року є безоплатно перерахованими неприбутковій організації, яка на дату перерахування коштів відповідає умовам, визначеним пп. 133.4.6 п.133.4 ст.133 цього Кодексу.

Тобто, позивач на виконання норм пп. 140.5.9. Податкового кодексу України повинно було збільшити фінансовий результат у 2015 році - 1 кварталі 2017 року на суму коштів, перерахованих до неприбуткової організації у розмірі, що перевищує 4 відсотки оподатковуваного прибутку звітного року в частині суми 84935,94 грн.

Отже є правильним висновок податкового органу про порушення позивачем п.п.140.5.9. п.140.5. ст.140 Податкового кодексу України Закону, а доводи апелянта позивача про правильність відображення витрат по рахунку 949 «Інші витрати операційної діяльності» є неприйнятними.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Автопідприємство «Укрбуд» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року у справі №805/3439/17-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року у справі №805/3439/17-а залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 29 жовтня 2019 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв