Справа № 639/6879/19
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

28 жовтня 2019 року Справа № 639/6879/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шляхова О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

30.09.2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з даним позовом, в якому просить суд стягнути моральну шкоду в розмірі 66000 Євро.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що вона з 20.07.2013 року перебуває в Харківському слідчому ізоляторі, на даний час не осуджена. За час перебування в ізоляторі вона придбала ряд захворювань. Неодноразово зверталася зі скаргами до Жовтневого районного суду м.Харкова у зв`язку з порушенням її прав на дієтичне харчування. Ухвалами Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.02.2018 року по справі №639/701/18, від 07.08.2018 року по справі №639/3573/18 та від 11.12.2018 року №639/6877/18 її скарги було задоволено та зобов`язано начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» усунути порушення вимог законодавства та прав слідчо-арештованої ОСОБА_1 . На даний час її права продовжують порушуватися, нормальним харчуванням вона не забезпечена. Позивач вважає, що їй завдана як матеріальна так і моральна шкода у зв`язку із втратою здоров`я, часу, оскільки керівник Харківського слідчого ізолятору ніяким чином не реагує на її скарги та не вживає ніяких заходів.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 01.10.2019 року дану справу №639/6879/19, як адміністративну справу, передано на розгляд до Харківського окружного адміністративного суду, оскільки позивачка у своєму позові посилалась на вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, зазначаючи про змагальність сторін та при заявленні у позові клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви.

Вирішуючи питання про прийняття адміністративної справи до провадження, суддя виходить з наступного.

Як з`ясовано суддею, у межах цієї справи позивач, ОСОБА_1 , заявила вимоги до відповідачів у зв`язку з порушенням її особистих прав про відшкодування моральної шкоди. При цьому, у тексті позову позивач не заявляв ані вимог про скасування рішень суб`єктів владних повноважень, ані вимог про визнання неправомірними діянь суб`єктів владних повноважень.

Сформульовані заявником вимоги стосуються установлення певних юридичних фактів та стягнення у зв`язку із цим моральної шкоди.

Між тим, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.10.2019 року дана справа була кваліфікована як спір адміністративної юрисдикції.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За змістом п.2 ч.1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Пункт 19 ч.1 ст.4 КАС України визначає індивідуальний акт як акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Суд вказує, що ключовим моментом даних правовідносин є надання оцінки суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Позивач звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова за захистом своїх порушених прав з позовом про відшкодування моральної шкоди.

Згідно ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожний громадянин має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст.ст. 1173-1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25.05.2016 у справі №6-440цс16 шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Частиною 6 статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з даним позовом за захистом своїх прав відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності.

Оскільки дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, то суд приходить до висновку про наявність правових підстав для передачі справи №639/6879/19 на розгляд Жовтневому районному суду м. Харкова (61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 45).

За правилами ч.8 ст. 29 КАС України, передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст.30 КАС України, спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Керуючись ст.ст. 19, 29, 241, 243, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Передати справу №639/6879/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди на розгляд Жовтневого районного суду м. Харкова. (61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 45).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судового рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складено 28 жовтня 2019 року.

Суддя Шляхова О.М.