Справа № 133/2430/19
Суддя: Сєчко В. Л.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 133/2430/19
У Х В А Л А

Іменем України

22.10.19

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

В складі головуючого судді Сєчка В.Л.

з участю секретаря Паращенко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся в суд зі скаргою про скасування постанови старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області про скасування постанови про накладення штрафу.

Свої вимоги скаржник мотивує тим, що постановою старшого державного виконавця Вінницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області про накладення штрафу ВП №56635278 від 27.06.2019 на нього накладено штраф в сумі 4950,02 грн. за наявність заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 27.06.2019 становить 24750,12 грн, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. З даної постановою він не погоджується , посилаючись на ст. п.2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження », оскільки сплачувати аліменти він не має змоги з поважних причин, а саме знаходився на лікуванні у Вінницькому районному центрі первинної медико-санітарної допомоги та потребує довготривалого лікування, з 21.06.2019 м зареєстрований у Вінницькому міському центрі зайнятості як такий , що шукає роботи та йому надано статус безробітного.

Заявник в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що він кошти сплачує , але оскільки наявні два виконавчих провадження то кошти зараховувались на один депозитний рахунок

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, надав суду відзив в якому зазначив, що боржник не виконував рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області з мотивів оскарження рішення до Верховного суду, хоча рішення суду набрало законної сили та ухвала про зупинення виконання рішення судом не виносилась та до відділу не надходила. 27.06.2019 державним виконавцем винесена постанова про штраф по сплаті аліментів в зв`язку з тим, що боржник допустив заборгованість по сплаті аліментів в сумі 24750,12 грн, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік . Також строки на оскарження постанови згідно ст.. 74 ЗУ «Про виконавче провадження « пропущені. Постанова про накладення штрафу винесена згідно законодавства. Просить відмовити в задоволенні позову та закрити провадження у справі.

З`ясувавши обставини справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що необхідно закрити провадження у справі.

Судом встановлено, що на виконанні в Вінницькому районному відділі ДВС ГТУЮ у Вінницькій області знаходиться виконавче провадження 56635278 з виконання виконавчого листа № 133/335/18 виданого 30.05.2019 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1500 грн., щомісячно, на її утримання до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 15.02.2018 року .

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження » виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону № 1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Постановою старшого державного виконавця Вінницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області про накладення штрафу від 27.06.2019, накладено на боржника ОСОБА_1 штраф на користь стягувача у розмірі 4950,02 грн., у зв`язку з тим , що боржник ОСОБА_1 допустив заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону № 1404-VІІІ постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Частиною 2 ст. 74 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов до висновку, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, утому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні, а тому спір щодо оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу має розглядатись за правилами адміністративного судочинства, що узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 викладеної у справі № 127/9870/16-ц

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому провадження у справі має бути закрито, при цьому скаржнику необхідно роз`яснити його право звернутись в суд в порядку адміністративного судочинства

На підставі наведеного та керуючись ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» п.1 ч.1.ст. 255 ЦПК України , суд, -

У Х В А Л И В :

Закрити провадження по цивільні справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу.

Державному казначейству судовий збір в сумі 768,40 грн., сплачений 13.09.2019 в АТ КБ «ПриватБанк» квитанції № 0.0..1, МФО 899998 , одержувач коштів : УК у Козятинському районі та м. Козятині , 22030101 повернути ОСОБА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд протягом протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Повне судове рішення складено 28.10.2019

Суддя -підпис-В.Л. Сєчко

З оригіналом вірно.

Суддя Секретар

22.10.2019