Справа № 1.380.2019.001775
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001775
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року

15 год. 53 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Кушика Й.-Д.М., представника позивача Ящинського А.Л., представниці відповідача Галевич Н.Р., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська інвестиційна компанія» (79005, м. Львів, вул. Романчука, 15) до головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Федіва Романа Миколайовича (79044, м. Львів, вул. Ген. Чупринки, 71), головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Хар Марти Іванівни (79044, м. Львів, вул. Ген. Чупринки, 71), Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26) про визнання протиправним та скасування рішення, -

у с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівська інвестиційна компанія» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Федіва Романа Миколайовича, головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Львівській області Хар Марти Іванівни, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Федіва Романа Миколайовича та головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Хар Марти Іванівни від 01.02.2019 № 8мб/пз про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків «Східний пагорб» з приміщеннями громадського призначення та підземними паркінгами на вул. Малоголосківській (будинки Д1-Д7 згідно з генпланом), які затверджені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 854 від 22.09.2017.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що ним було здійснено всі дії та пройдено усю процедуру, спрямовану на законне та обґрунтоване отримання містобудівних умов та обмежень, а доводи відповідачів про незаконність отримання таких умов та обмежень є необґрунтованими та недоведеними, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм чинного законодавства, відтак оскаржуване рішення від 01.02.2019 є протиправним та підлягає скасуванню. Позивач з посиланням на відповідну практику Європейського суду з прав людини вказує, що при скасуванні містобудівних умов та обмежень за рішенням від 01.02.2019 відповідачами не враховано можливості зупинення дії містобудівних умов та обмежень або видачі припису про усунення виявлених під час перевірки порушень, а відтак не дотримано принципу належного врядування та необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи результатів державного нагляду.

Водночас з приводу зазначення головними інспекторами будівельного нагляду в рішенні від 01.02.2019, що замовником не надано документа, що посвідчує його право власності чи користування на земельну ділянку для забудови, позивач вказав, що відсутність при подачі певного документа на отримання містобудівних умов та обмежень, не може вважатись підставою для скасування містобудівних умов та обмежень, оскільки на період реалізації інвестиційного проекту з будівництва дошкільного навчального закладу та багатоквартирних житлових будинків на території площею 4,206 га на вул. АДРЕСА_1 м. Львові згідно Інвестиційного Договору №2 від 30.09.2016 позивач є законним користувачем території площею 4,206 га на АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 м. Львові, яка включає: земельну ділянку площею 0,7103 га, кадастровий номер :07:005:0158; земельну ділянку площею 0,7000 га, кадастровий номер :07:005:0157; земельну ділянку площею 1,2093 га, кадастровий номер :07:005:0155; земельну ділянку площею 1,5859 га, кадастровий номер :07:005:0156, а право забудови земельної ділянки площею 1,5859 га, кадастровий номер: :07:005:0156; цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку; адреса: АДРЕСА_3 , м. Львів, вул. Малоголосківська позивачем було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 10.04.2019, індексний номер витягу: 163057638.

Посилання головних інспекторів будівельного нагляду в рішенні від 01.02.2019 року на те, що порушено вимоги чинної містобудівної документації Зонінг в частині допустимого відсотку забудови земельної ділянки, позивач вважає безпідставними, оскільки ним здійснюється комплексна забудова території площею 4,206 га на АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 . Львові, яка включає: земельну ділянку площею 0,7103 га, кадастровий номер :07:005:0158; земельну ділянку площею 0,7000 га, кадастровий номер :07:005:0157; земельну ділянку площею 1,2093 га, кадастровий номер :07:005:0155; земельну ділянку площею 1,5859 га, кадастровий номер :07:005:0156 з розміщенням на вказаних земельних ділянках дошкільного навчального закладу на 200 місць відповідно до вимог, зазначених в ухвалі Львівської міської ради від 21.05.2015 № 4758 «Про затвердження інвестиційного проекту будівництва дошкільного навчального закладу та багатоквартирних житлових будинків», а тому у даному випадку підлягає застосуванню максимальний відсоток забудови земельної ділянки.

Також позивач вказує на безпідставність посилання головних інспекторів будівельного нагляду в рішенні від 01.02.2019 на те, що в п. 2.6. містобудівних умов та обмежень не зазначено конкретних цифрових показників, оскільки не зазначення конкретних цифрових показників в містобудівних умовах та обмеженнях, не може свідчити про порушення чинного законодавства України та наявності підстав для їх скасування. Позивач вважає рішення про скасування містобудівних умов та обмежень №8-мб/пз від 01.02.2019 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 16.04.2019 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

До суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву за вх. № 16388 від 14.05.2019 (а.с.216-218), у якому зазначено, що: земельна ділянка належить позивачу на праві власності згідно витягу з Державного реєстру речових прав №163057638 від 10.04.2019, який не може вважатись належним документом на право власності чи користування земельною ділянкою для позивача, оскільки такого витягу не існувало на момент видачі скасованих містобудівних умов та обмежень 22.09.2017 та такий витяг було сформовано тільки 10.04.2019, тобто перед подачею позовної заяви, та після прийняття відповідачами оскаржуваного рішення; застосовувати максимальний відсоток забудови земельної ділянки, який встановлений для комплексної забудови в даному випадку неможливо, оскільки згідно намірів забудови земельної ділянки та виданих містобудівних умов та обмежень, в межах ділянки з кадастровим номером :07:00560156 не заплановано розміщення школи, дитячих дошкільних установ, чи інших об`єктів обслуговування; у п. 2.6 містобудівних умов та обмежень не зазначено конкретні числові показники стосовно відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж, що є порушенням вимог п. 9 ч. 5 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву від 06.06.2019, вх. № 19765, у якому він не погоджується з доводами відповідача про правомірність рішення № 8-мб/пз про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків «Східний пагорб» з приміщеннями громадського призначення та громадського призначення та підземними паркінгами на вул. Малоголосківській (будинки Д1-Д7 згідно з генпланом), які затверджені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 854 від 22.09.2017 року. Вважає, що у відзиві відповідачем не спростовані його твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог.

Ухвалою суду від 27.06.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, з підстав, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію, викладену у письмовому відзиві на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши доводи позовної заяви, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, зібрані у справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Ухвалою Львівської міської ради № 4758 від 21.05.2015 затверджено інвестиційний проект будівництва дошкільного навчального закладу та багатоквартирних житлових будинків, з метою реалізації інвестиційних проектів у м. Львові, створення сприятливих умов для провадження інвестиційної діяльності та забезпечення збалансованого економічного і соціального розвитку міста.

Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 702 від 12.08.2016 затверджено переможця інвестиційного конкурсу із залучення інвестора для будівництва дошкільного навчального закладу та багатоквартирних житлових будинків на вул. Малоголосківській. Переможцем визначено товариство з обмеженою відповідальністю «Львівська інвестиційна компанія».

Ухвалою Львівської міської ради № 934 від 15.09.2016 затверджено проект інвестиційного договору будівництва дошкільного навчального закладу та багатоквартирних житлових будинків, п. 2 якого зобов`язано ТОВ «Львівська інвестиційна компанія» забезпечити будівництво, здачу в експлуатацію та функціонування дошкільного навчального закладу.

30.09.2016 між Управлінням капітального будівництва Львівської міської ради, (надалі Замовник), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівська інвестіційна компанія» (надалі Інвестор), укладено Інвестиційний Договір № 2, відповідно до п. 1.1. якого Інвестор виконує на свій ризик, власними і залученими коштами, силами та засобами обсяг робіт з реалізації інвестиційного проекту будівництва дошкільного навчального закладу на 200 місць відповідно до вимог, зазначених в ухвалі міської ради від 21.05.2015 № 4758 Про затвердження інвестиційного проекту будівництва дошкільного навчального закладу та багатоквартирних житлових будинків, та багатоквартирних житлових будинків, а Замовник надає Інвестору для цієї мети право забудови території площею 4,206 га, яке належить Замовнику на підставі ухвали міської ради від 21.05.2015 № 4758 Про затвердження інвестиційного проекту для будівництва дошкільного навчального закладу та багатоквартирних житлових будинків, рішення виконавчого комітету від 12.08.2016 № 702 Про затвердження переможця інвестиційного конкурсу із залучення інвестора для будівництва дошкільного навчального закладу та багатоквартирних житлових будинків на вул. Малоголосківській та знаходиться за адресою м. Львів, вул. Малоголосківська.

В пункті 1.3. Інвестиційного договору №2 від 30.09.2016 передбачено, що інвестор зобов`язаний збудувати, здати в експлуатацію та забезпечити функціонування дошкільного навчального закладу на земельній ділянці площею 0,7103 га (кадастровий номер :07:005:0158. Крім того інвестор може звернутися за почерговим викупом земельних ділянок площею 0,7000 га (кадастровий номер :07:005:0157) - не пізніше ніж після завершення 6-місячного строку з моменту набрання чинності цього інвестиційного договору, площею 1,2093 га (кадастровий номер :07:005:0155) та площею 1,5859 га (кадастровий номер :07:005:0156) при виникненні законних підстав, що дозволяють звернутися про викуп.

Відповідно до п. 10.1 Інвестиційного Договору № 2 від 30.09.2016 цей договір набирає чинності після його підписання сторонами і затвердження виконавчим комітетом.

Виконавчим комітетом Львівської міської ради 12.10.2016 прийнято рішення № 924 «Про затвердження укладеного інвестиційного договору на будівництво дошкільного навчального закладу та багатоквартирних житлових будинків», яким було затверджено укладений інвестиційний договір від 30.09.2016 № 2 між управлінням капітального будівництва Львівської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю «Львівська інвестиційна компанія» на будівництво дошкільного навчального закладу та багатоквартирних житлових будинків».

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі Інвестиційного договору №2 від 30.09.2016 та рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 13.10.2016 № 924 «Про затвердження укладеного інвестиційного договору на будівництво дошкільного навчального закладу та багатоквартирних житлових будинків» ТОВ «Львівська інвестиційна компанія» здійснило в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію іншого речового права: право забудови земельної ділянки площею 1,5859 га, кадастровий номер: :07:005:0156; цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку; адреса: Львівська область, м. Львів, вул. Малоголосківська; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; номер запису про інше речове право: 31118622.

22.09.2017 виконавчий комітет Львівської міської ради прийняв рішення № 854 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво ТОВ «Львівська інвестиційна компанія» комплексу багатоквартирних житлових будинків «Східний пагорб» з приміщеннями громадського призначення та підземними паркінгами на вул. Малоголосківській (будинки Д1-Д7 згідно з генпланом)», яким затвердив містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на будівництво товариством з обмеженою відповідальністю «Львівська інвестиційна компанія» комплексу багатоквартирних житлових будинків «Східний пагорб» з приміщеннями громадського призначення та підземними паркінгами на вул. Малоголосківській (будинки Д1-Д7 згідно з генпланом) (далі по тексту - рішення № 854 від 22.09.2017), згідно якого, розглянувши звернення розглянувши звернення товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська інвестиційна компанія» від 12.09.2017 (зареєстроване у Львівській міській раді 12.09.2017 за № З-Т-78536/АП-2401), містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками для будівництва комплексу багатоквартирних житлових будинків «Східний пагорб» з приміщеннями громадського призначення та підземними паркінгами на вул. Малоголосківській (будинки Д1-Д7 згідно з генпланом), беручи до уваги витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 03.08.2015 № 41653700, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.03.2015 № НВ-015, рішення виконавчого комітету від 12.08.2016 № 702 «Про затвердження переможця інвестиційного конкурсу із залучення інвестора для будівництва дошкільного навчального закладу та багатоквартирних житлових будинків на вул. Малоголосківській» та від 13.10.2016 № 924 «Про затвердження укладеного інвестиційного договору на будівництво дошкільного навчального закладу та багатоквартирних житлових будинків», ухвалу міської ради від 15.09.2016 № 934 «Про затвердження проекту інвестиційного договору будівництва дошкільного навчального закладу та багатоквартирних житлових будинків», інвестиційний договір від 30.09.2016 № 2, керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчий комітет вирішив затвердити містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на будівництво ТОВ «Львівська інвестиційна компанія» комплексу багатоквартирних житлових будинків «Східний пагорб» з приміщеннями громадського призначення та підземними паркінгами на вул. Малоголосківській (будинки Д1-Д7 згідно з генпланом).

Як видно із містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво ТОВ «Львівська інвестиційна компанія» комплексу багатоквартирних житлових будинків «Східний пагорб» з приміщеннями громадського призначення та підземними паркінгами на вул. Малоголосківській (будинки Д1-Д7 згідно з генпланом), надалі МУО від 22.09.2017, які затверджені рішенням № 854 від 22.09.2017 року і є додатком до вказаного рішення, вони видані на нове будівництво на вул. Малоголосківській (п.1.1.), замовником є товариство з обмеженою відповідальністю «Львівська інвестиційна компанія», м. Львів, вул. Валова, 25/4 (п.1.2.).

У графі «Відповідність цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні» зазначено, що цільове призначення земельної ділянки площею 1,5859 га (кадастровий номер :07:005:0156) 02.03 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; категорія земель землі житлової та громадської забудови; вид використання будівництво багатоквартирного житлового будинку відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 03.08.2015 № 41653700 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.03.2015 № НВ-015.

Функціональне призначення земельної ділянки зона Ж-3 зона багатоквартирної житлової забудови (5-9 поверхів) відповідно до рішення виконавчого комітету від 18.08.2017 № 737 «Про затвердження внесення змін до детального плану житлового району «Під Голоском», плану зонування території (Зонінгу) Шевченківського району, затвердженого ухвалами міської ради від 21.05.2015 № 4657 та від 29.06.2017 № 2162.

Також у розділі 2 містобудівних умов та обмежень від 22.09.2017 передбачено, що проектування необхідно здійснювати з дотриманням наступних вимог: гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах (4-8 поверхів) не вище 35,00 м у стінах (від найнижчої відмітки поверхні землі до закінчення конструктивної частини стін останнього поверху (п. 2.1.); максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки для зони Ж-3 35 % для комплексу житлових будинків (згідно з затвердженим планом зонування територій (зонінгу) Шевченківського району (ухвали міської ради від 21.05.2015 № 4657 та від 29.06.2017 № 2162). Проектування вести з врахуванням вимог ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (зі змінами) (п. 2.3.); максимально допустима щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону) згідно з п. 3.8 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (зі змінами) для 9-ти поверхового будинку 680 люд./га (п. 2.3.); мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд об`єкт (комплекс багатоквартирних житлових будинків «Східний пагорб» з приміщеннями громадського призначення та підземними паркінгами на вул. Малоголосківській (будинки Д1-Д7 згідно з генпланом) запроектувати з врахуванням вимог додатка 3.1 ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень (зі змінами) та рішення виконавчого комітету від 18.08.2017 № 737 «Про затвердження внесення змін до детального плану житлового району «Під Голоском» у межах відведеної земельної ділянки (кадастровий номер :07:005:0156) (п.2.4.); планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони) проектним рішенням врахувати вимоги плану зонування Шевченківського району з дотриманням вимог ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (зі змінами). Земельні ділянки на вул. Малоголосківській (кадастровий номер :07:005:0156) знаходяться у межах території зони регулювання забудови (п. 2.5.).

У п. 2.6. МУО від 22.09.2017 «Охоронювані зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж» зазначено, що відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж передбачити згідно з додатком 8.1 ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень (зі змінами). При необхідності передбачити винесення існуючих мереж на нормативну відстань з зони будівництва.

Рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 187 від 23.02.2018 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 22.09.2017 № 854», викладено пункт 2.1 у новій редакції: « 2.1. Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах не вище 35,00 м у стінах (від найнижчої відмітки поверхні землі до закінчення конструктивної частини стін останнього поверху)».

Отже, вказані містобудівні умови та обмеження, надані ТОВ «Львівська інвестиційна компанія» на реалізацію вказаних вище рішень органу місцевого самоврядування та Інвестиційного договору № 2 від 30.09.2016.

Як видно з матеріалів справи та встановлено судом на підставі виданих містобудівних умов та обмежень від 22.09.2017 позивачу Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано дозволи на виконання будівельних робіт від 13.04.2018 №IV03 (буд. Д1 згідно з генпланом) та від 18.06.2018 №IV98 (буд. Д2-Д3 згідно з генпланом), що свідчить про те, що надані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по вул. Малоголосківській позивачем вже реалізуються.

01.02.2019 головними інспекторами будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Федів Романом Миколайовичем та Хар Мартою Іванівною під час проведення позапланової перевірки на об`єкті нагляду Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради встановлено, що містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків «Східний пагорб» з приміщеннями громадського призначення та підземними паркінгами на вул. Малоголосківській (будинки Д1-Д7 згідно з генпланом), які затвердженні рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.09.2017 № 854, видані Управлінням архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради та підписані начальником Управління Чаплінським Юліаном Михайловичем з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а тому було прийнято Рішення №8-мб/пз про скасування містобудівних умов та обмежень (надалі - Рішення про скасування містобудівних умов та обмежень № 8-мб/пз від 01.02.2019).

У рішенні про скасування містобудівних умов та обмежень № 8-мб/пз від 01.02.2019 відповідач мотивував його прийняття наступним: « 1. Чинною містобудівною документацією відносно земельної ділянки на якій заплановано будівництво є план зонування території (зонінг) Шевченківського району, затверджений ухвалами Львівської міської ради від 21.05.2015 №4657 та від 26.06.2017 № 2162 (далі- Зонінг). п. 7.1.3. Зонінгу для зони Ж-3 зона багатоповерхової житлової забудови (5-9 пов. включно) встановлено максимальний відсоток забудови в зоні Ж-3, згідно якого максимальний відсоток забудови (при комплексній забудові) складає 4 поверхи 35%, 9 поверхів 33%.

В п. 2.2 Містобудівних умов та обмежень №854 зазначено максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки 35 % для комплексу житлових будинків (згідно з затвердженим планом зонування території (зонінг).

Порушено вимоги чинної містобудівної документації Зонінгу в частині допустимого відсотку забудови.

2. У пункті 1.2 «Інформація про замовника» зазначено ТзОВ «Львівська інвестиційна компанія», однак згідно наявного в справі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 03.08.2015 №41653700, правокористувачем є Управління капітального будівництва.

Документів, що посвідчують право власності чи користування (або копія договору суперфіцію) у замовника - ТзОВ «Львівська інвестиційна компанія» земельною ділянкою на вул. Малоголосківській м. Львів (кадастровий номер :07:005:0156) відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до абз. 11 ст. 1 Закону України «Про архітектурну діяльність» визначено, що замовник фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку, подала у встановленому законодавством порядку заяву (клопотання) щодо її забудови для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об`єкта містобудування.

Ненадання замовником ТзОВ «Львівська інвестиційна компанія» документу, що посвідчує його право власності чи користування на земельну ділянку на забудову якої видані містобудівні умови та обмеження є порушенням вимог п. 1 ч. 3, п. 1 ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

3. У п. 2.6 не зазначено конкретні числові показники стосовно відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних, що є порушенням вимог п. 9 ч. 5 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»».

Позивач, не погодившись із рішенням відповідачів, звернувся із даним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд врахував таке.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч. 3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

У відповідності до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються приписами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №698 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин)

Статтею 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно з частинами першою, другою статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Частиною четвертою цієї статті передбачено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

За змістом частини п`ятої статті 26 «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Положеннями статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що однією з основних складових вихідних даних є містобудівні умови та обмеження.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; 4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; 3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Як зазначено вище, однією із підстав (основною) для скасування містобудівних умов та обмежень від 22.09.2017 головні інспектори будівельного нагляду вказали, що документів, що посвідчують право власності чи користування (або копія договору суперфіцію) у замовника - ТзОВ «Львівська інвестиційна компанія» земельною ділянкою на вул. Малоголосківській у м. Львові (кадастровий номер :07:005:0156) відсутні.

З аналізу п. 2 ч. 3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вбачається, що замовник будівництва для отримання містобудівних умов та обмежень має подати уповноваженому органу містобудування та архітектури лише копію документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію (право забудови земельної ділянки).

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Львівська інвестиційна компанія» до заяви про видачу містобудівних умов та обмежень додало копії документів, що посвідчують право забудови земельної ділянки, зокрема, рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 12.08.2016 №702 «Про затвердження переможця інвестиційного конкурсу із залучення інвестора для будівництва дошкільного навчального закладу та багатоквартирних житлових будинків на вул. Малоголосківській», ухвалу Львівської міської ради від 15.09.2016 №934 «Про затвердження проекту інвестиційного договору будівництва дошкільного навчального закладу та багатоквартирних житлових будинків», рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 13.10.2019 №924 «Про затвердження укладеного інвестиційного договору на будівництво дошкільного навчального закладу та багатоквартирних житлових будинків» та Інвестиційний договір №2 від 30.09.2016.

Таким чином, позивачем з метою отримання містобудівних умов та обмежень було надано копію вищевказаних документів, що посвідчують право забудови земельної ділянки, які виконавчий комітет Львівської міської ради вважав достатніми для видачі містобудівних умов та обмежень.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункту 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), № 32457/05, пункту 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), № 35298/04, пункту 67). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (наприклад, рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), пункту 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (зазначені вище рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункт 53 та «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), пункт 38).

Отже, втручання у право приватної особи на здійснення незабороненої законом діяльності не може бути виправданим у зв`язку з допущенням помилки органом державної влади або органом місцевого самоврядування при прийнятті рішення про наділення такої особи відповідним правом.

Варто звернути увагу, що відсутність державної реєстрації за ТОВ «Львівська інвестиційна компанія» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно іншого речового права - права забудови земельної ділянки площею 1,5859 га, кадастровий номер: :07:005:0156 не може бути підставою для прийняття головними інспекторами будівельного нагляду рішення про скасування дії містобудівних умов та обмежень, оскільки таке порушення можливо усунути шляхом здійснення державної реєстрації речового права, що і було зроблено Позивачем.

Наведене свідчить про безпідставність твердження відповідачів, що на час надання МУО від 22.09.2017 були відсутні правові підстави для їх видачі.

Стосовно порушення вимог чинної містобудівної документації в частині допустимого відсотку забудови земельної ділянки, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Згідно статті 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Відповідно до частини 8 статті 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території затверджується на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Генеральний план м. Львова затверджений ухвалою Львівської міської ради б/н від 29.06.1993 «Про затвердження генерального плану м. Львова». В подальшому до зазначеного плану вносилися корегування в 2010 році.

Так, на основі Генерального плану м. Львова, на замовлення Управління Департаменту містобудування Львівської міської ради та з метою підвищення ефективності реалізації генплану, раціонального використання території міста з узгодженням приватних, громадських та державних інтересів було розроблено План зонування території міста Львова та затверджено містобудівну документацію - «План зонування території міста Львова (Зонінг). Том 1. Частина 1. Базове зонування. Загальна пояснювальна записка. НОВА РЕДАКЦІЯ» (надалі по тексту - Базове зонування до Плану зонування), основною метою плану зонування є визначення меж зон і підзон однорідних видів та умов використання території міста і встановлення диференційовано по зонах та підзонах містобудівних регламентів, як є найбільш дійовим інструментом регулювання в сфері містобудівної діяльності.

Ухвалою Львівської міської ради №4657 від 21.05.2015 «Про затвердження містобудівної документації «План зонування території міста Львова (зонінг). Том І Частина 4, 5 Залізничний та Шевченківський райони» затверджено містобудівну документацію «План зонування території міста Львова (далі - Зонінг). Том І Частина 4, 5 Залізничний та Шевченківський райони» (пояснююча записка та графічні матеріали), якою визначено перелік зон за переважними, супутніми і допустимими видами забудови та іншого використання земельних ділянок.

Ухвалою Львівської міської ради № 2914 від 25.01.2018 «Про затвердження змін до містобудівної документації «План зонування території міста Львова ( надалі - Зонінг)»: Том 1 Частина 1. Базове зонування. Загальна пояснювальна записка; Том 1 Частина 2. Зонування Сихівського району; Том 1. Частина 6. Зонування Личаківського району, зокрема, внесено зміни до містобудівної документації «План зонування території міста Львова (Зонінг) Том 1. Частина 1. Базове зонування. Загальна пояснювальна записка», надалі Базове зонування м. Львова.

Пунктом 7.1. Зонінгу визначено максимальний відсоток забудови в житлових зонах. Зокрема, п. 7.1.3. Зонінгу передбачено, що при комплексній забудові житлових утворень з розміщенням школи, дитячих дошкільних установ, інших об`єктів обслуговування максимальний відсоток забудови складає: для 4 - поверхової житлової забудови ~ 35 %; для 9 - поверхової житлової забудови ~ 33 %.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» комплексна забудова території здійснюється з метою забезпечення реалізації громадських інтересів і спрямовується на попереднє проведення інженерної підготовки, спорудження зовнішніх інженерно-транспортних мереж, об`єктів соціальної сфери, житлових будинків, інших об`єктів будівництва, а також на благоустрій території. Комплексна забудова території може здійснюватися шляхом комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду одним або кількома інвесторами.

Згідно абз.1 ч. 2 ст. 33 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» рішення про організацію комплексної забудови території у визначених межах та рішення про розміщення об`єктів будівництва на території населених пунктів та за їх межами під час комплексної забудови території приймає виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, районна державна адміністрація відповідно до їх повноважень у порядку, передбаченому цим Законом.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 33 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що рішення про розроблення детального плану певної території одночасно є рішенням про комплексну забудову цієї території.

Детальний план території житлового мікрорайону «Під Голоском» у м. Львові розроблений на замовлення Управління архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради згідно ухвали Львівської міської ради № 2312 від 12.01.2009; Наказу управління архітектури Департаменту містобудування № 2 від 29.01.2009; Протоколу оцінки тендерних пропозицій тендерного комітету управління архітектури Департаменту містобудування № 2 від 01.04.2009.

Ухвалою Львівської міської ради № 2759 від 24.10.2013 «Про затвердження детального плану житлового району «Під Голоско» затверджено детальний план території житлового району «Під Голоско».

Таким чином, позивач здійснює комплексну забудову території площею 4,206 га на вул. Малоголосківській у м. Львові, яка включає: земельну ділянку площею 0,7103 га, кадастровий номер :07:005:0158; земельну ділянку площею 0,7000 га, кадастровий номер :07:005:0157; земельну ділянку площею 1,2093 га, кадастровий номер :07:005:0155; земельну ділянку площею 1,5859 га, кадастровий номер :07:005:0156 з розміщенням на вказаній території забудови дошкільного навчального закладу на 200 місць відповідно до вимог, зазначених в ухвалі міської ради від 21.05.2015 № 4758 «Про затвердження інвестиційного проекту будівництва дошкільного навчального закладу та багатоквартирних житлових будинків», а відтак підлягає застосуванню максимальний відсоток забудови земельної ділянки.

Варто звернути увагу, що на земельній ділянці площею 1,5859 га, кадастровий номер :07:00560156 буде здійснюватися будівництво житлового комплексу з шести будинків Д1-Д6, а не з семи будинків як планувалось згідно містобудівних умов та обмежень, оскільки вказана земельна ділянка містить несприятливі умови для будівництва, що підтверджується Експертним звітом щодо розгляду проектної документації за ескізним проектом «Будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків «Східний пагорб» з приміщеннями громадського призначення та підземними паркінгами на вул. Малоголосківській (будинки Д1-Д7 згідно з генпланом) (Коригування) від 26.11.2018, а тому максимальний відсоток забудови земельної ділянки зменшиться і буде іншим, ніж це встановлено у містобудівних умовах та обмеженнях.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що містобудівні умови та обмеження надані без порушень вимог містобудівної документації «План зонування території міста Львова (зонінг). Том І Частина 4, 5 Залізничний та Шевченківський райони».

Водночас щодо відповідності заповнення містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво ТОВ «Львівська інвестиційна компанія» комплексу багатоквартирних житлових будинків «Східний пагорб» з приміщеннями громадського призначення та підземними паркінгами на вул. Малоголосківській (будинки Д1-Д7 згідно з генпланом), затвердженні рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №854 від 22.09.2017 вимогам ч. 5 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження містять: 1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта; 2) інформацію про замовника;3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; 4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах; 5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; 6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); 7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; 8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони); 9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж. Перелік зазначених умов є вичерпним.

Як встановлено зі змісту п. 2.6. МУО від 22.09.2017, вони містять дані про охоронювані зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується до існуючих інженерних мереж згідно з додатком 8.1 згідно ДБН 360-92**«Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (зі змінами)». При необхідності передбачити винесення існуючих мереж на нормативну відстань з зони будівництва.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державні будівельні норми», відповідно до якої застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов`язковим для всіх суб`єктів господарювання незалежно від форми власності, які провадять будівельну, містобудівну, архітектурну діяльність та забезпечують виготовлення продукції будівельного призначення. Міжнародні, регіональні та національні (державні) будівельні норми, правила, стандарти інших держав застосовуються в Україні відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 9 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що нормативне регулювання планування та забудови територій здійснюється шляхом прийняття нормативно-правових актів, правил, державних та галузевих будівельних норм, національних (державних) стандартів, кодексів усталеної практики.

Як вбачається з ДБН 360-92**«Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (зі змінами), затверджених Наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 р. N 44 Державні будівельні норми «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» поширюються на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень України. Ці норми обов`язкові для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об`єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень.

Згідно з п. 8.56 ДБН 360-92**«Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (зі змінами) відстані по горизонталі (у світлі) від найближчих підземних інженерних мереж до будинків і споруд слід приймати за додатком 8.1, таблиця 1. Відстані по горизонталі (у світлі) між сусідніми інженерними підземними мережами при їх паралельному розміщенні слід приймати за додатком 8.1, таблиця 2, а на вводах інженерних мереж у будинках сільських поселень - не менше 0,5 м. При різниці в глибині залягання суміжних трубопроводів понад 0,4 м відстані (додаток 8.1, таблиця 2) треба збільшувати з урахуванням стрімкості схилів траншей, але не менше глибини траншеї до підошви насипу і брівки виїмки.

Відповідно до п. 8.60 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (зі змінами) мінімально допустиме заглиблення підземних трубопроводів під кабелі зв`язку наведено у додатку 8.2, таблиця 1. Відстані від кабельної каналізації до будинків, споруд і найближчих інженерних споруд - за додатком 8.2, таблиця 2.

Аналіз наведеної норми у контексті спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що дотримання ДБН, є обов`язковим незалежно від того, чи зазначені відповідні вимоги/показники в містобудівних умовах взагалі, або зазначено загальне посилання на такі ДБН чи їх окремі положення. Водночас не зазначення у в п. 2.6. МУО від 22.09.2017 конкретних даних, не може свідчити про порушення чинного законодавства України та наявності підстав для їх скасування.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що викладена у постановах Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 826/14181/17 та від 18 жовтня 2018 року у справі № 823/1550/17, а тому суд, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, враховує такий правовий висновок при вирішенні даної справи.

Твердження відповідачів щодо відсутності конкретних числових показників у спірних містобудівних умовах та обмеженнях не відповідають дійсності, оскільки в тексті розділу таких зазначенні як числові показники, так і здійснено покликання на нормативні акти, які визначають відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж.

Разом з тим, відповідачами не надано доказів того, що виявлені головними інспекторами будівельного нагляду порушення не можливо усунути, а саме, навести необхідні числові показники стосовно відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж.

На цій підставі суд приходить до висновку, що рішення про скасування містобудівних умов та обмежень № 8-мб/пз від 01.02.2019 не відповідає критеріям, визначеним ст. 2 КАС України, зокрема, прийняте без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому КМ України.

Відповідно до п. 1 ч. 11 ст. 41 вказаного Закону з метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об`єктами нагляду.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право, зокрема, скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства, з подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (ст.41 наведеного Закону).

Відповідно до п. 3 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затв. постановою КМ України № 698 від 19.08.2015 (далі Порядок № 698), основними завданнями нагляду є:

1) виявлення, припинення та запобігання порушенню уповноваженими органами містобудування та архітектури, визначеними відповідно до статті 13 Закону України «Про архітектурну діяльність», органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними відповідно до статті 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності;

2) скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства об`єктами нагляду, зокрема щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування або анулювання зазначених документів;

3) притягнення посадових осіб об`єктів нагляду до відповідальності відповідно до закону.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право, зокрема, скасовувати чи зупиняти дію прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» повноважень рішень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції (пп.6 п.5 вказаного Порядку №698).

Пунктом 32 цього Порядку №698 установлено, що якщо рішення об`єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень.

Про скасування або зупинення дії рішення об`єкта нагляду головним інспектором будівельного нагляду приймається рішення за формою згідно з додатком 6, яке надсилається об`єкту нагляду протягом трьох робочих днів з дати його прийняття рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення.

Інформація про скасування або зупинення дії рішення об`єкта нагляду оприлюднюється на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.

У разі зупинення дії рішення об`єкт нагляду вживає заходів щодо усунення порушень, зазначених у рішенні про зупинення, та про результати повідомляє головному інспектору будівельного нагляду, який прийняв таке рішення.

Суд звертає увагу, що за загальним правилом рішення об`єкта нагляду, яке порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, зупиняється, і лише у випадку неможливості усунення виявлених порушень - скасовується.

Таким чином, скасування рішення об`єкта нагляду є крайнім заходом, спрямованим на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності. Цей захід застосовується у випадках, коли в контролюючого органу є відсутніми інші можливості до забезпечення дотримання вимог у сфері містобудівної діяльності, зокрема, у випадку неможливості усунення виявлених під час перевірки порушень.

В той же час відповідачами застосовано такий захід як скасування містобудівних умов та обмежень без надання можливості позивачу усунути виявлені, на його думку, порушення, та без жодного обґрунтування неможливості їх усунення, чим не дотримані приписи п. 32 Порядку № 698.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 05 січня 2000 року у справі «Beyeler проти Італії» зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч. 1 ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

У рішенні від 20 жовтня 2011 року (остаточне - 20 січня 2012 року) у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що приймаючи згідно з цими принципами висновки національних судів, що процедура скасування рішення 1992 року відповідала нормам чинного національного законодавства, Суд не переконаний, що вона передбачала достатні гарантії від зловживань із боку державних органів. По-перше, видається, що ця процедура дозволяє державним органам ретроспективно позбавляти особистих прав, наданих помилково, без будь-якого відшкодування добросовісним правовласникам. По-друге, видається, що вона надає державним органам можливість позбавляти таких прав за власним бажанням, у будь-який час і без залучення сторін, чиї інтереси зачіпаються. Суд зазначає, що можливість заінтересованих сторін оскаржити таке позбавлення до суду звичайно зменшує ймовірність свавільного тлумачення застосовних норм матеріального права державними органами, які стверджують, що помилилися. З іншого боку, те, що їх повноваження з перегляду власних рішень, включаючи випадки виявлення помилки, не обмежено жодними часовими рамками, має суттєвий негативний вплив на юридичну визначеність у сфері особистих прав і цивільних правовідносин, що шкодить принципу «належного урядування» та вимозі «законності», закріпленим у ст. 1 Першого протоколу (параграф 73).

Враховуючи наведене, при скасуванні дії містобудівних умов та обмежень від 22.09.2017, наданих ТОВ «Львівська інвестиційна компанія» за відсутності підстав для таких дій, не враховано можливості зупинення їх дії або видачі головними інспекторами будівельного нагляду припису про усунення виявлених під час перевірки порушень, чим порушено принцип належного врядування, тобто не дотримано принцип належного врядування та необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи результатів державного нагляду.

Такий висновок суду відповідає позиції Верховного Суду, викладених в постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 821/3/17 та від 29 серпня 2018 року у справі № 826/14181/17.

Суд зазначає, що рішення про скасування містобудівних умов та обмежень №8-мб/пз від 01.02.2019 було прийняте без урахування права позивача на участь у процесі такого прийняття, оскільки такі рішення вочевидь мають несприятливі наслідки для прав позивача, так як ускладнюють та зумовлюють неможливість здійснювати останнім будівництво і перешкоджають реалізації інвестиційного проекту будівництва дошкільного навчального закладу на 200 місць та багатоквартирних житлових будинків відповідно до вимог, зазначених в ухвалі Львівської міської ради від 21.05.2015 № 4758 Про затвердження інвестиційного проекту будівництва дошкільного навчального закладу та багатоквартирних житлових будинків» та Інвестиційному договорі № 2 від 30.09.2016.

Крім того, оскаржуваним рішенням, всупереч вказаним вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 698 від 19.08.2015, скасовано самі містобудівні умови та обмеження від 22.09.2017, а не рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №854 від 22.09.2017, яким вони були затвердженні.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Пайн Велі Девелопмент ЛТД» та інші проти Ірландії» постановлено, що статтю 1 Першого протоколу до Конвенції можна застосовувати для захисту «правомірних очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною права власності. «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для дотримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати так.

За таких умов позивач ТОВ «Львівська інвестиційна компанія», отримавши в користування земельні ділянки для будівництва дошкільного навчального закладу на 200 місць та багатоквартирних житлових будинків та отримавши містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для будівництва багатоквартирних житлових будинків відповідно до детального плану житлового району «Під Голоском» та Генерального плану м. Львова, правомірно очікувало на те, що його право на розпорядження та користування земельною ділянкою відповідно до законодавства в майбутньому не буде порушено чи обмежено під час здійснення суб`єктом владних повноважень заходів з державного архітектурно-будівельного нагляду чи припинено шляхом прийняття іншого рішення.

Оцінюючи в сукупності фактичні обставини справи, суд доходить висновку про те, що рішення відповідачів про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків «Східний пагорб» з приміщеннями громадського призначення та підземними паркінгами на вул. Малоголосківській (будинки Д1-Д7 згідно з генпланом) від 01.02.2019 №8-мб/пз прийнято без всебічного та об`єктивного дослідження містобудівних умов і обмежень, а також всупереч вимогам містобудівного законодавства.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку що оскаржуване рішення відповідача прийняте не у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, не обґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а відповідно підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що відповідач діяв не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На виконання цих вимог відповідач як суб`єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи положення ст.139 КАС України, понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення головних інспекторів будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ДАБІ України Федів Романа Миколайовича та Хар Марти Іванівни від 01.02.2019 року №8-мб/пз про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків «Східний пагорб» з приміщеннями громадського призначення та підземними паркінгами на вул. Малоголосківській (будинки Д1-Д7 згідно з генпланом), які затвердженні рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.09.2017 року №854.

3.Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська інвестиційна компанія» (юридична адреса: 79005, м. Львів, вул. Романчука, 15, ) за рахунок бюджетних асигнувань ДАБІ України (01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26, ) 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.10.19.

Суддя Качур Р.П.