Справа № 472/816/19
Суддя: Орленко Л. О.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 472/816/19
Провадження №2-а/472/11/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року смт. Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Орленко Л.О.,

за участю секретарів

судового засідання - Фігурської К.М., Горбаненка А.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 смт. Веселинове адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до майора поліції Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Яворського Бориса Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до майора поліції Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Яворського Бориса Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 01.06.2019 року, дотримуючись правил дорожнього руху він, рухаючись на своєму автомобілі "Nissan Maxima", державний номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі Р55 с. Виноградне Одеської області до смт. Веселинове Миколаївської області, пошкодив задній бампер автомобіля. Ним було прийнято рішення щодо подальшого пересування, керуючись п. 31.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), дотримуватись запобіжних заходів з виконанням вимог пункту 9.9 ПДР. Будь-якої небезпеки для руху інших транспортних засобів він не чинив. По прибуттю до смт. Веселинове він взяв з дому кошти та рухався на дозаправку автомобіля пальним, з подальшою метою руху до станції ремонту автомобіля.

У цей час його було зупинено інспектором поліції Веселинівського відділення Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Яворським Б.П. через те, що він рухався на автомобілі, в якому відсутній передбачений конструкцією задній бампер, чим порушив п. 31.4.7-е ПДР, та складено на нього постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Зазначає, що правил дорожнього руху він не порушував. Його пояснення інспектор до уваги не взяв.

Окрім того, при винесенні постанови його не було ознайомлено з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням та даний факт є підставою для скасування постанови.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в тому ж обсязі і з тих же підстав і зокрема зазначив, що правил дорожнього руху не порушував, інспектор при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину у вчиненні даного правопорушення та йому не роз`яснювались його права.

Відповідач Яворський Б.П. в судовому засіданні 02.10.2019 року заперечував щодо задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що позивач порушив п. 31.4.7-е ПДР, а постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення постановлена відповідно до вимог діючого законодавства. Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 рухався з порушенням вимог п. 9.9 та п. 9.11 ПДР, а саме: на транспортному засобі аварійна світлова сигналізація була вимкнена та був відсутній знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар.

Заслухавши вступне слово позивача ОСОБА_1 та відповідача Яворського Б.П. , дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» безпосередньо встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, ч. 2 ст. 222 КУпАП наділяє працівників патрульної служби повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі і передбаченими ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.ч. 2-4 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених ч.ч. 1,2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу

Згідно із приписами ч.ч. 1, 3, 6, 9, 10 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Також, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

А згідно з приписами ч.1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Згідно із приписами п.4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу.

Судом встановлено, що 01.06.2019 року позивач ОСОБА_1 , рухаючись на своєму автомобілі "Nissan Maxima", державний номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі Р55 с. Виноградне Одеської області до смт. Веселинове Миколаївської області, пошкодив задній бампер свого автомобіля. Ним було прийнято рішення щодо подальшого пересування, керуючись п. 31.5 ПДР, дотримуватись запобіжних заходів з виконанням вимог пункту 9.9 ПДР. Будь-якої небезпеки для руху інших транспортних засобів він не чинив. По прибуттю до смт. Веселинове він взяв з дому кошти та рухався на дозаправку автомобіля пальним, з подальшою метою руху до станції ремонту автомобіля.

У цей час його було зупинено інспектором поліції Веселинівського відділення Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Яворським Б.П. через те, що він рухався на автомобілі, в якому відсутній передбачений конструкцією задній бампер, чим порушив п. 31.4.7-е ПДР та складено на нього постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач порушив п. 31.4.7-е ПДР, а саме, що на транспортному засобі був відсутній передбачений конструкцією задній бампер.

Відповідно до п. 31.4.7-е ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, в яких відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Відповідно до п. 9.9-в ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено цими Правилами.

Згідно з п. 9.11-а ПДР, якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар ззаду на транспортному засобі, зазначеному в пункті 9.9 ("в", "г", "ґ") цих Правил.

Факт того, що позивач рухався на транспортному засобі, в якому був відсутній передбачений конструкцією задній бампер, ніким не оспорюється, і цей факт встановлено судом в судовому засіданні під час дослідження доказів.

Однак, в судовому засіданні також встановлено, що позивач на автодорозі Р55 с. Виноградне Одеської області до смт. Веселинове Миколаївської області пошкодив задній бампер свого автомобіля та ним було прийнято рішення щодо подальшого пересування, керуючись п. 31.5 ПДР, дотримуватись запобіжних заходів з виконанням вимог пункту 9.9 ПДР. Будь-якої небезпеки для руху інших транспортних засобів він не чинив. По прибуттю до смт. Веселинове він взяв з дому кошти та рухався на дозаправку автомобіля пальним, з подальшою метою руху до станції ремонту автомобіля.

Доказів на підтвердження іншого відповідачем суду не надано, так само як і не надано доказів про те, що позивач рухався з порушенням вимог п. 9.9 та п. 9.11 ПДР, а саме на транспортному засобі аварійна світлова сигналізація була вимкнена та був відсутній знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар, оскільки в постанові, що оскаржується, зазначено лише, що позивачем порушено п. 31.4.7-е ПДР.

Згідно з положеннями КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1,2 статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише тільки за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними і беззаперечними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем Яворським Б.П. , на якого покладено обов`язок доказування, не надано до суду жодних належних доказів, які б беззаперечно підтвердили факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а тому, притягнення останнього до адміністративної відповідальності шляхом винесення спірної постанови не може вважатися законним і обґрунтованим, внаслідок чого, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, як протиправна, а справа про адміністравтине правопорушення - закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 19, 73, 74, 75, 76, 77, 79, 139, 241 - 246, 271, 286, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до майора поліції Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Яворського Бориса Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, - задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №045668 від 01.06.2019 року, винесену майором поліції Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській областії Яворським Борисом Петровичем, про визнання винним ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко