Справа № 540/959/19
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/959/19
Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Єщенка О.В.,

за участю: секретар судового засідання - Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року у складі суду судді: Варняк С.О. в місті Херсоні по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, третя особа - приватне акціонерне товариство «Херсонський електромашинобудівний завод» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, третя особа - приватне акціонерне товариство «Херсонський електромашинобудівний завод», в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №5/03-18 від 01.04.2019 р. про відмову в призначені пільгової пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 02.07.1990 року по 27.12.1995 року на посаді ливарника пластмас в складальному цеху Херсонського електромашинобудівного заводу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.03.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення заявлених вимог повністю.

В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення. Апелянтом зазначено, що з 02.07.1990 року по 27.12.1995 року працював в ПрАТ «Херсонський електромашинобудівний завод» на посаді ливарника пластмас в складальному цеху, яка відповідно до абз. 22 розділу 33 Постанови КМУ №461 від 24.06.2016 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» відноситься до Списку №2 посад, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Щодо відсутності відсутність у позивача відомостей про атестацію робочого місця, які надають право на пільгове пенсійне забезпечення, апелянт зазначає, що саме підприємство відповідно до пункту 4 Порядку проведення атестації, несе відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації робочих місць та робить відповідні записи до трудових книжок працівників. В даному випадку, запис до трудової книжки Позивача внесено неналежним чином (без зазначення атестації робочого та без видачі відповідного витягу) чим порушено його право. В той же час, ОСОБА_1 не міг знати, що внесених відомостей до трудової книжки буде недостатньо при призначені пільгової пенсії, а тому не мав змоги захистити порушене право. Отже, апелянт вважає, що ненадання ПрАТ «Херсонський електромашинобудівний завод» відомостей щодо проведення атестації не може нівелювати право позивача на пенсію, яке гарантовано Конституцією України, відповідно до якої громадяни дають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 46 Конституції України).

Представник відповідача надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу представник відповідача зазначив, що запис до трудової книжки було внесено неналежним чином, а саме без зазначення атестації робочого місця та без видачі відповідного витягу, проте на думку відповідача позивач не зазначив те, що Управління саме для з`ясування та уточнення всіх питань по справі залучало третьою стороною ПАТ "Електромашинобудівний завод". Неналежне оформлення трудової книжки ПАТ "Електромашинобудівний завод" є підставою для нового позову до даного підприємства. Управління не має відношення до правовідносин між підприємством і позивачем та не може вплинути на вирішення справи. Щодо відомостей про сплату ПАТ "Електромашинобудівний завод" витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до п."б"-"з" ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" відповідач зазначає, що сплата підприємством витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не має відношення до справи. Представник відповідача також вказує, що за наданими документами загальний страховий стаж ОСОБА_1 склав 34 роки 5 місяців 25 днів, а пільговий стаж за списком №2 - 10 років 3 місяці 16 днів, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 4 роки, тобто після досягнення 56-річного віку. Отже, ОСОБА_1 матиме право на призначення пенсії по списку № 2 зі зменшенням пенсійного віку на 4 роки, після досягнення 56-річного віку (після ІНФОРМАЦІЯ_1 року) на підставі наданих до Управління документів.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 14 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з заявою про призначення пенсії за віком згідно з пунктом 2 стати 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058. До заяви додав такі документи:

- копію паспорта НОМЕР_1 , виданого 24.01.1997 р. Комсомольським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області;

- копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, видана 18.05.2001 р.;

- трудову книжку НОМЕР_2 від 24.07.1981.

За результатами розгляду заяви від 14.03.2019 року Головним управлінням пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення від 01.04.2019 року №5/03-18, відповідно до якого повідомлено позивача, що за наданими документами загальний страховий стаж ОСОБА_1 склав 34 роки 5 місяців 25 днів, а пільговий стаж за Списком №2 - 10 років 3 місяці 16 днів, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 4 роки, тобто після досягнення 56-річного віку. У зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи (12 років 6 місяців) прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком згідно з пунктом 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в трудовій книжці позивача відсутня інформація щодо проведення атестації її робочого місця за період з 02.07.1990 року по 27.12.1995 року, жодних уточнюючих довідок, що підтверджували б спеціальний трудовий стаж та проведення атестації робочого місця позивача за вказаний період матеріали справи не містять, а тому підстави для зарахування вказаного періоду до пільгового стажу позивачу відсутні.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) - громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 100 вказаного Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст.12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пунктів 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, апелянтом до суду апеляційної інстанції було надано копію Висновка Державної експертизи умов праці Херсонської обласної державної адміністрації щодо експертизи якості атестації робочих місць на АТ «Херсонський електромашинобудівний завод» від 05 червня 2001 року №49.

Згідно вимог ч. 4 ст. 308 КАС України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Вирішуючи питання щодо прийняття Висновка Державної експертизи умов праці Херсонської обласної державної адміністрації щодо експертизи якості атестації робочих місць на АТ «Херсонський електромашинобудівний завод» від 05 червня 2001 року №49 як доказу по справі під час апеляційного провадження, колегія суддів враховує наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, приймаючи рішення по суті спору, виходив з того, що у ПрАТ "Херсонський електромашинобудівний завод" відсутні матеріали по атестації робочих місць, що підтверджують право на пільгове пенсійне забезпечення на збереженні. Суд першої інстанції встановив, що позивач також не надав доказів проведення атестації робочих місць.

Разом з тим, вимоги ч. 4 ст. 9 КАС України, зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається. Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції не було вжито усіх заходів щодо витребування доказів та повного з`ясування обставин справи в частині з`ясування обставин проведення атестації робочих місць на АТ «Херсонський електромашинобудівний завод» .

Враховуючи, що обставини проведення атестації робочих місць на АТ «Херсонський електромашинобудівний завод» у період з 02.07.1990 року по 27.12.1995 року, зокрема щодо посади ливарника пластмас Херсонського електромашинобудівного заводу, входять до предмету доказування у справі та фактично не з`ясовані судом першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне взяти до уваги Висновок Державної експертизи умов праці Херсонської обласної державної адміністрації щодо експертизи якості атестації робочих місць на АТ «Херсонський електромашинобудівний завод» від 05 червня 2001 року №49, наданий позивачем до суду апеляційної інстанції.

Так, як вбачається з вищевказаного Висновку, згідно з Законом України "Пре пенсійне забезпечення", наказу Мінпраці України від 10.06.94 № 33 Державною експертизою умов праці Херсонської області з 25 травня до 01 червня 2001 року проведена експертиза матеріалів атестації робочих місць за умовами праці на АТ "Херсонський електромашинобудівний завод". Для експертизи були представлені, зокрема, наказ від 29.10.92 № 616 "Про проведення атестації робочих місць за умовами праці", наказ від 23.08. 94 № 191 "Про результати атестації робочих місць за умовами праці", перелік робочих місць, виробництв, робіт, професії і посад, робітникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками № 1 та № 2., карти умов праці - 35 штук. Як вбачається із зазначеного висновку, атестація робочих місць на АТ "Херсонський електромашинобудівний завод" була проведена у 1992-1994 роках згідно наказів керівника, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 "Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці".

Колегія суддів зазначає, що Висновком Державної експертизи умов праці Херсонської обласної державної адміністрації щодо експертизи якості атестації робочих місць на АТ «Херсонський електромашинобудівний завод» від 05 червня 2001 року №49 було встановлено, що представлені матеріали атестації робочих місць підтверджують право на пільгове пенсійне забезпечення до 23.08. 99 року працівникам, зайнятим на робочих місцях за Списком № 2, зокрема розділ 15, код 2160000а, шифр професії: 13399 - ливарники пластмас збирального цеху.

Враховуючи викладене, оскільки трудовий стаж ОСОБА_1 на посаді ливарника пластмас збирального цеху підтверджується записами його трудової книжки, яка відповідно до положень ст. 48 КЗпП України, ст. 62 Закону України № 1788-XII є основним документом, що підтверджує стаж роботи, а також встановлені судом обставини проведення на АТ "Херсонський електромашинобудівний завод" атестації робочих місць, за результатами якої було підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення до 23.08. 1999 року працівникам, зайнятим на робочих місцях за Списком № 2, зокрема розділ 15, код 2160000а, шифр професії: 13399 - ливарники пластмас збирального цеху, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені обставини в їх сукупності свідчать про наявність правових підстав для зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 02.07.1990 року по 27.12.1995 року на посаді ливарника пластмас в складальному цеху Херсонського електромашинобудівного заводу.

Колегія суддів вважає, що позивачем були вчинені усі необхідні дії для отримання уточнюючих довідок, що підтверджували б спеціальний трудовий стаж, при цьому порушення приватним акціонерне товариство «Херсонський електромашинобудівний завод» порядку зберігання архівних матеріалів щодо атестації робочих місць не може бути перешкодою для реалізації конституційного права позивача на отримання пенсії.

Разом з тим, як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що повноваження відповідача щодо зарахування до пільгового стажу позивача певних періодів роботи за своєю правовою природою є дискреційними, відповідно найбільш ефективним способом захисту порушеного права в даному випадку буде зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області повторно розглянути питання щодо зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 02.07.1990 року по 27.12.1995 року на посаді ливарника пластмас в складальному цеху Херсонського електромашинобудівного заводу з урахуванням висновків суду, викладених у даній постанові.

Разом з тим, оскільки позивачем жодних документів, які підтверджують атестацію робочих місць на АТ "Херсонський електромашинобудівний завод" під час звернення 14.03.2019 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській не надавалось, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №5/03-18 від 01.04.2019 р. про відмову в призначені пільгової пенсії ОСОБА_1 ; а також зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.03.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 139, 249, 292, 311, 315, 317, 321, 322, 325 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року - задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, третя особа - приватне акціонерне товариство «Херсонський електромашинобудівний завод» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути питання щодо зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 02.07.1990 року по 27.12.1995 року на посаді ливарника пластмас в складальному цеху Херсонського електромашинобудівного заводу з урахуванням висновків суду, викладених у даній постанові.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: С. Д. Домусчі

Суддя: О. В. Єщенко