Справа № 814/119/16
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 жовтня 2019 року

Київ

справа №814/119/16

адміністративне провадження №К/9901/62790/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Желєзного І.В., суддів: Чиркіна С.М., Шарапи В.М., розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк ''Надра'' на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду у складі судді Гордієнко Т.О. від 22 червня 2018 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Шеметенко Л.П., Домусчі С.Д., Шевчук О.А. від 13 вересня 2018 року у справі №814/119/16 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк ''Надра'', треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк ''Надра'' про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

В січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Надра" (далі також - Уповноважена особа, відповідач), за участю третіх осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі також - ФГВФО), Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк ''Надра'' (далі також - ПАТ "КБ''Надра''), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «КБ «Надра», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за Договором №1839466 від 12 лютого 2014 року строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «Новий ПУ Базовий+», укладеним між позивачем та ПАТ «КБ «Надра»;

- зобов`язати відповідача подати до ФГВФО додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладом за Договором №1839466 від 12 лютого 2014 року строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «Новий ПУ Базовий+», укладеним між позивачем та ПАТ «КБ «Надра», за рахунок коштів ФГВФО.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог касаційної скарги, вказує, що позивачу при укладені договору банківського вкладу № 1839466 створено більш сприятливі умови розміщення вкладу, які не відповідають умовам публічного договору вкладу в ПАТ «КБ «Надра», а саме процентна ставка по вкладу встановлена на індивідуальних умовах (у порівнянні з процентною ставкою, що пропонувалися іншим клієнтам банку, згідно з тарифами), шляхом збільшення звичайної процентної ставки по таких вкладах на 0,5% річних - до 10%. До укладення зазначеного договору позивач письмово попереджена про те, що вклад, розміщений на індивідуальних умовах ФГВФО, не гарантується. З огляду на вказане та враховуючи приписи п. 7 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відшкодування позивачу гарантованої суми коштів за вкладом не здійснюється. Жодною нормою чинного законодавства не передбачено, що у випадку необізнаності вкладника про те, що вклад розміщено на індивідуальних умовах, то п. 7 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не підлягає застосуванню.

Крім того, відповідачу не надсилався та не надавався висновок судово-почеркознавчої експертизи №18-10/11/12 від 26 березня 2018 року, виконаний судовим експертом Миколаївського відділення Одеського НДІСЕ МЮУ. Оскільки судом першої інстанції взято до уваги зазначений висновок без підтвердження надсилання його відповідачу та іншим учасникам справи, чим порушено приписи ч. 9 ст. 79 КАС України, а судом апеляційної інстанції взагалі залишено без уваги дане порушення, зазначене є додатковою підставою для скасування оскаржуваних рішень.

Від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до суду надійшли пояснення до касаційної скарги, в яких вказано, що судами залишено поза увагою норми спеціального закону. Позивачем не доведено факт порушення своїх прав, оскільки особисто під розпис така повідомлена про умови договору банківського вкладу та подальші умови відшкодування вказаних коштів, а тому відповідач діяв в межах наданих законом повноважень.

Від інших учасників справи відзиву на касаційну скаргу позивача не надходило, що відповідно до ст. 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій у касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 05 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження за вищевказаною скаргою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та пояснень до неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що 19 липня 2013 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено договір №1672377 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ Базовий+».

За умовами вказаного договору Вкладник зобов`язується у строк не пізніше 5 календарних днів з дня підписання договору передати, а Банк прийняти грошову суму 5 000,00 євро та зобов`язується виплатити Вкладнику суму вкладу та проценти на умовах договору. Строк дії вкладу - 6 місяців від дати фактичного надходження Вкладу на Вкладний рахунок. Процентна ставка по вкладу встановлюється у розмірі 9,5 % річних.

19 липня 2013 року грошові кошти в сумі 5 000,00 євро перераховано ОСОБА_1 на депозитний рахунок № НОМЕР_1 , що підтверджується квитанцією №3680.

Після закінчення строку дії вказаного договору 12 лютого 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Надра» укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ Базовий+», №1839466 з виплатою процентів в останній день строку дії вкладу, строком на 12 місяців + 1 день, починаючи від дати надходження коштів на депозитний рахунок на суму 6 889,00 євро. Процентна ставка по вкладу встановлюється у розмірі 10 % річних.

12 лютого 2014 року грошові кошти (вклад) у сумі 6 889,00 євро перераховані (внесені) на депозитний рахунок позивача НОМЕР_2 в ПАТ «КБ «Надра».

Строк дії договору №1839466 закінчився 13 лютого 2015 року.

07 серпня 2014 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову №469/БТ про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії проблемних банків із призначенням куратора.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року №83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 05 лютого 2015 року №26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Надра», згідно з яким з 06 лютого 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Надра» Стрюкову І.О.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Надра» запроваджено строком на три місяці з 06 лютого 2015 року по 05 травня 2015 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО №85 від 23 квітня 2015 року термін здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Надра» продовжено по 05 червня 2015 року включно.

На підставі Постанови Правління Національного банку України №356 від 04 червня 2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра», виконавчою дирекцією ФГВФО 05 червня 2015 року прийнято рішення №113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», яким призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» Стрюкову І.О. строком на 1 рік з 05 червня 2015 року по 04 червня 2016 року.

З 29 квітня 2015 року ПАТ «КБ «Надра» розпочав виплати коштів вкладникам за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився до 15 квітня 2015 року включно.

Листами від 30 квітня 2015 року, 19 червня 2015 року, 03 листопада 2015 року ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Уповноваженої особи щодо включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування вкладу в межах гарантованої суми за рахунок ФГВФО.

Листом від 02 грудня 2015 року вих. №22-7-31094 Уповноважена особа повідомила позивача, що згідно з п. 7 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не відшкодовує кошти, розміщені як вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, аніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку. Такі вимоги є вимогами кредиторів.

Не погоджуючись з бездіяльністю Уповноваженої особи щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО, ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, дій чи бездіяльності, не доведено наявності підстав для відмови у включенні позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО, викладених в листі від 02 грудня 2015 року. Позивачем укладався договір банківського вкладу на звичайних умовах, що були передбачені спеціальною пропозицією банку щодо процентних ставок за вкладом «Новий ПУ «Базовий +», затверджених Протоколом засідання управління активами і пасивами ПАТ «КБ «Надра» від 28 січня 2014 року №13.5 та відповідали умовам договору банківського вкладу відповідного виду.

Колегія суддів, дослідивши спірні правовідносини, зазначає таке.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ФГВФО, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі також - Закон № 4452-VI).

Частиною 1 ст. 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд не відшкодовує кошти, розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку.

За приписами п. 3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції ФГВФО від 09 серпня 2012 року №14, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1058 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ст. 633 цього Кодексу).

Частинами 1 і 2 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними (ч. 6 ст. 633 ЦК України).

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що у випадку, коли спеціальні пропозиції банку щодо вкладів були однакові для всіх бажаючих укласти договір банківського вкладу та не встановлювались окремо для певної особи, ці вклади не можуть вважатись такими, що розміщені на індивідуальній основі та на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні.

Програми лояльності або спеціальні пропозиції, які передбачають додавання певних процентів на депозит у зв`язку з пролонгацією договору, соціальним статусом вкладника (пенсіонери, студенти, тощо), акції під певні свята, є публічним пропозиціями, розрахованими на необмежене коло осіб.

Умови договору банківського вкладу повинні бути однаковими для всіх вкладників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до осіб, які мають надані законом пільги, банк може застосувати більш сприятливі договірні умови, аніж до інших вкладників.

Разом з тим, вкладом розміщеним на індивідуальній основі або на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, може вважатися лише такий вклад, який запропонований окремій особі на підставі, зокрема, окремих рішень уповноважених осіб банку тощо, тобто на умовах, які не пропонуються публічно невизначеному колу осіб. У разі неприйняття банком будь-яких документів, у яких фіксуються пільги для певних клієнтів банку, такі умови договору не можуть вважатися індивідуальними.

Тобто, отриманню індивідуальних депозитних ставок може передувати підстава, зокрема, або письмове звернення особи з проханням встановити їй індивідуальну ставку, яка не міститься в публічних пропозиціях банку, вказуючи при цьому на аргументи, які можуть слугувати підставою для встановлення процентів на більш сприятливих договірних умовах, або інформація банку про певні акції для конкретних осіб, які визначені банком.

Як встановлено судами, договір від 12 грудня 2014 року №1839466 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+», з щомісячною виплатою процентів, строком на 12 місяців + 1 день є публічним договором, оскільки спеціальні пропозиції процентних ставок були надані не лише позивачу, а іншим вкладникам банку.

Рішення про нарахування відсотків за індивідуальною ставкою конкретному вкладнику фіксується документально з подальшим обов`язковим відображенням його в тексті депозитного договору. Доказів такого фіксування відповідачем також не надано, а в депозитному договорі відсутні відомості про надання позивачу як вкладнику індивідуальних умов.

При цьому з Додатку 1 до протоколу засідання Комітету з управління активами та пасивами ПАТ "КБ "Надра" № 13.5 від 28 січня 2014 року вбачається, що стандартна відсоткова ставка по депозиту без поповнення з виплатою відсотків в кінці строку на 12 місяців +1 день в євро становить 9,5 %.

Разом з тим, відповідно до протоколу № 13.5 Комісії з управління активами та пасивами ПАТ "КБ "Надра" від 28 січня 2014 року вирішено надати повноваження директорам РУ погоджувати індивідуальні умови оформлення депозитних вкладів, а саме: встановлення бонусу до базової відсоткової ставки в розмірі до 1 % річних при умові оформлення депозитного вкладу на термін розміщення від трьох місяців і більше; базова відсоткова ставка разом з бонусом має становити не більше, ніж 19 % річних у гривні, 11 % річних у доларах та 10 % у євро.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що вказаним рішенням банку встановлено, що певній групі клієнтів, а саме клієнтам банку, які оформляють депозитний вклад на термін від трьох місяців і більше, можливим є встановлення бонусів до базової відсоткової ставки.

Тобто, такі умови передбачені не індивідуально для позивача, а для певної низки клієнтів, які оформляють депозитний вклад на термін від трьох місяців і більше. При цьому встановлення бонусів до базової відсоткової ставки у банках є сталою практикою банківського обслуговування та пропонуються невизначеному колу осіб, а відтак не можуть вважатися такими, що встановлюються окремо для певної особи. При цьому слід зазначити, що наданий бонус до базової ставки за вкладом у загальній сумі не перевищив максимальний розмір базової відсоткової ставки разом із бонусом у 10% річних у євро, що встановлено у банку.

Крім того, ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції відповідачем не надано будь-яких доказів того, що позивач звертався з відповідним клопотанням до банку або доказів того, що банк на індивідуальній основі запропонував позивачу укласти спірний договір банківського вкладу із підвищеною відсотковою ставкою за депозитом і позивач прийняв таку пропозицію.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що спеціальні пропозиції банку, на підставі яких позивач уклав депозитний договір, не можуть вважатися індивідуальними умовами, наданими тільки позивачу, оскільки відповідачем не доведено, що такі умови відрізняються від умов для широкого кола осіб, а відтак правильним є висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача як вкладника ПАТ "КБ "Надра".

Інші доводи касаційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони спростовані матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно встановлені судом першої та апеляційної інстанцій при вирішенні спору.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками судів, а тому правового значення не мають та правильності висновків судів не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Надра" залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Желєзний

Судді: С.М. Чиркін

В.М. Шарапа