Справа № 727/8831/19
Суддя: Ярема Л. В.
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/8831/19
Провадження № 2-а/727/218/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді - Яреми Л.В.

при секретарі - Снігур З.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області Бурко Олексія Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача інспектора Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області Бурко О.А. про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Посилається на те, що інспектором Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області Бурко О.А. неправомірно винесено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення від 09 серпня 2019 року серії ЕАВ № 1409968 за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Зазначив, що він здійснював рух 09 серпня 2019 року на транспортному засобі марки «Renault Megane», державний номер НОМЕР_1 по автомобільній дорозі в с. Старі Кривотули. Він візуально бачив, що орієнтовно за 70 м позаду його автомобіля здійснював рух службовий автомобіль поліції. Між його автомобілем та автомобілем поліції здійснювало рух ще 4 чи 5 інших автомобілів. Присутність екіпажу поліції занепокоєння не викликала, оскільки він здійснював рух у відповідності до ПДР України. Попереду його автомобіля зі швидкістю орієнтовно 20-25 км/год. Здійснював рух автомобіль марки «Ford Transit», білого кольору, який рухався з якимось вантажем та напіввідкритими задніми дверками, з яких виступала частина вантажу. У зв`язку з перешкодою, він зменшив швидкість та орієнтовно до хвилини часу їхав за цим автомобілем із такою ж швидкістю - 20-25 км/год. Однак протягом хвилини він здійснив обгін цього транспортного засобу та продовжив рух. Обгін здійснено в зоні дії переривчастої лінії. Відповідно до ПДР України він мав право зробити обгін в зоні дії знаку 3.25, оскільки транспортний засіб перед ним рухався із швидкістю 30 км/год., а саме орієнтовно 20-25 км/год. Через декілька хвилин після здійснення обгону, його наздогнав автомобіль поліції. Після зупинки його автомобіля, до нього підійшов працівник поліції та повідомив, що нібито він здійснив обгін іншого транспортного засобу в зоні дії знаку «Обгін заборонено». Він висловив незгоду та зазначив, що він здійснив обгін транспортного засобу, який рухався зі швидкістю орієнтовно 20-25 км/год. Зважаючи на зазначену перешкоду під час руху він був вимушений зробити обгін і його дії здійснено у відповідності до ПДР України, оскільки він здійснив дозволений Правилами обгін поодинокого транспортного засобу, який рухався зі швидкістю 20-25 км/год., тобто менше 30 км/год. Автомобілі рухались синхронно, тому зазначена швидкість була зафіксована на спідометрі його автомобіля під час синхронного руху за цим автомобілем. Вказав, що всупереч зазначеним вимогам в гр. 9 оскаржуваної постанови «до постанови додається» не вказано посилання на фото чи відеозапис. Також, інспектор не повідомляв його про розгляд адміністративної справи, не сповіщав про дату, час розгляду, про особу, яка буде розглядати, не повідомляв його про права, не опитував свідків події тощо.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ №1409968 від 09 серпня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області Бурко Олексієм Анатолійовичем відносно нього за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 серпня 2019 року було відкрито провадження по справі.

Відповідач не подав суду відзив на позов, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, з підстав викладених в позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи в суді, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Заслухавши позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про Національну поліцію», визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію»)

Так, згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до положень ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з приписами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, уповноваженими працівниками підрозділів патрульної служби Національної поліції надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п.9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що 09 серпня 2019 року інспектором Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області Бурко Олексієм Анатолійовичем винесено постанову серії ЕАВ №1409968, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Із постанови вбачається, що 09 серпня 2019 року о 18 год. 06 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault Megane», державний номер НОМЕР_1 , здійснив обгін транспортного засобу в зоні дії знака 3.25 «Обгін заборонено», чим порушив п. 8.4.в ПДР України - порушення вимог заборонених знаків.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.8.4 «в» ПДР України дорожні знаки поділяються на групи, а саме заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно вимог пункту 3.35 п. 3 Розділу 33 ПДР України до заборонних дорожніх знаків відноситься дорожній знак «Обгін заборонено», яким забороняється обгін усіх транспортних засобів (крім поодиноких, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.). Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де не має перехресть - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Отже ПДР України (пункт 3.35 п. 3 Розділу 33 ПДР України) дозволяють здійснювати в зоні дії знака 3.25 обгін поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше 30 км/год.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Водночас, ч. 3 ст. 283 КУпАП передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, з точки зору процесуального законодавства, ст. 70 КАС України, не може вважатись належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП ).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Також, суд вказує на процесуальний обов`язок відповідача, передбачений ч. 2 ст. 71 КАС України щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає достовірними обставини, повідомлені позивачем і які жодним чином не спростовані відповідачем.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, оцінивши всі зібрані по справі докази, враховуючи обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити суду правомірність прийнятого ним рішення, вчинених дії чи бездіяльності, суд приходить до висновку про протиправність постанови про адміністративне правопорушення. З метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

На підставі викладеного, ст. 19, Конституції України, ст.ст. 7, 9, 10, 11, 122, 245, 247, 251, 252, 258, 268, 280, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 9, 73-76, 241-245, 246, 250-251, 271, 272, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ №1409968 від 09 серпня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області Бурко Олексієм Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень в дохід держави.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

СУДДЯ Л.В.ЯРЕМА