Справа № 695/638/19
Суддя: Середа Л. В.
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/638/19

номер провадження 2-а/695/28/19

23 жовтня 2019 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Середа Л.В.

за участю секретаря - Оніщенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в спрощеному порядку) у приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Золотоніського відділу поліції старшого лейтенанта поліції Шквари Володимира Миколайовича, про скасування постанови серії ДПО18 №222859 від 06.02.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Золотоніського відділу поліції старшого лейтенанта поліції Шквари В. М. про скасування постанови серії ДПО18 №222859 від 06.02.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позовна заява мотивована тим, що постановою поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Золотоніського відділу поліції Шквари В. М. серії ДПО18№ 222859 від 06.02.2019 року про адміністративне правопорушення його притягнуто до відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в сумі 1020.0 грн.

Підставою притягнення його до адміністративної відповідальності слугувало те, що 06.02.2019 року о 10 год. 40 хв. на 121 км. автомобільної дороги Бориспіль-Запоріжжя ОСОБА_1 не було вжито заходів для проведення ремонту покриття проїзної частини, чим порушено п.п. 3.1.1, ДСТУ 3587-97 та п. 1.5 ПДР України.

Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною за такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не надано належних доказів вини ОСОБА_1 , оскільки він не є належною посадовою особою уповноваженою на вирішення таких питань, а саме підприємство, де працює позивач є відокремленим структурним підрозділом без права юридичної особи та не є відповідальним за утримання автомобільних доріг. Окрім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять недопустимі докази на підтвердження протиправності дій позивача. Так відповідач по справі в обґрунтування вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення додає акт обстеження довільної форми, який не відповідає встановленим нормам чинного законодавства та складений без участі особи, яку притягують до адміністративної відповідальності.

Таким чином, працівником поліції жодні зауваження позивача до уваги взяті не були, а матеріали справи не містять жодних доказів, які підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, тому, на підставі вказаного вище позивач просив суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення.

Розгляд вказаної справи здійснюється в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін,відповідно до ухвали суду від 22.02.2019 року.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду із заявою, відповідно до якої розгляд справи просив проводити за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі.

Відповідач по справі у судове засідання повторно не з`явився, до суду із заявами про розгляд справи за його відсутності, поясненнями стосовно обставин справи, відзивом на позовну заяву не звертався, доказів на підтвердження правомірності своїх дій суду також не надав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, визначеному чинним законодавством.

З метою недопущення порушення прав позивача на своєчасність розгляду вказаної справи, а також строків розгляду даної категорії справ, які визначені ч. 1 ст. 286 КАС України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд даної справи за відсутності сторін, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 1 ст. 140 КпАП України є порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

З постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №222859 вбачається, що 06.02.2019 року о 10 год. 40 хв. на 121 км автомобільної дороги Бориспіль-Запоріжжя ОСОБА_1 не було вжито заходів для проведення ремонту покриття проїзної частини, чим порушено п.п. 3.1.1, 3.1.2 ДСТУ 3587-97 та п. 1.5 ПДР України.

На підставі вказаних даних відповідач виніс постанову, якою притягнув позивача за вчинене адміністративне правопорушення до відповідальності у вигляді штрафу в сумі 1020.0 гри.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких з визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративною правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, та мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про автомобільні дороги» (далі Закону) автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності.

Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях (ст. 10 Закону).

Органом управління у Черкаській області є Служба автомобільних доріг у Черкаській області.

Підприємство, де працює позивач, а саме: філія «Золотоніська дорожньо-експлуатаційна дільниця» дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» є відокремленим структурним підрозділом без права юридичної особи.

Статтями 11, 13 Закону передбачені обов`язки та відповідальність органу державного управління автомобільними дорогами загального користування. Зокрема, на орган державного управління автомобільними дорогами загального користування покладено обов`язок із забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів, організації будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими державними стандартами і нормами. Крім цього, орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за стан автомобільних доріг загальною користування відповідно до діючих норм та фінансування, якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування (п. 1,2 ст. 13 Закону).

З наведеного вбачається, що положення Закону в імперативному порядку, чітко та однозначно визначають відповідальних осіб за утримання автомобільних доріг та не містить певних виключень чи застережень у цьому питанні.

Статтею 24 того ж Закону встановлено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху па дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Таким чином, зазначені норми законодавства України чітко і однозначно засвідчують, що власником автомобільних доріг загального користування в Україні є держава в особі уповноваженого органу державного управління автомобільними дорогами - Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор) та його органів на місцях (Служба автомобільних доріг у Черкаській області), на який покладено всю повноту відповідальності за стан автомобільних доріг, а також обов`язок відшкодування збитків автовласникам, завданих внаслідок неякісного стану автомобільних доріг.

Згідно з п. 2.1 Положення про Службу автомобільних доріг у Черкаській області, затверджену наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 12.09.2016 р. № 267 (далі - Положення) метою діяльності Служби є організація утримання в належному технічному стані та розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, мостів та штучних споруд, створення умов для безпечного та безперервного руху транспорту на них.

Предметом діяльності Служби є організація будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування, а також відповідних інженерних комунікацій і споруд (п.2.2.3 Положення); фінансування робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання мережі автомобільних доріг.... (п. 2.2.6 Положення). Служба зобов`язана організувати належне утримання та розвиток автомобільних доріг загального користування, що обліковуються на її балансі та підтримувати безпечні та безперебійні умови руху на них щ.3.2 Положення).

Для виконання робіт з будівництва, реконструкції, ремонтів та утримання автодоріг загального користування та у зв`язку з відсутністю власних виробничих потужностей, Службою автомобільних доріг у Черкаській області (Замовником) укладаються договори з підрядними організаціями на виконання цих робіт. Однією з таких підрядних організацій є ДП "Черкаський облавтодор".

Відповідно до укладених договорів ДП "Черкаський облавтодор" потужностями своїх відокремлених підрозділів (філій) виконуються види та обсяги робіт, які встановлені Замовником в доведених щомісячних планах-завданнях.

Таким чином, філії зобов`язані виконувати лише ті види та обсяги робіт, які встановлені Замовником та на які Замовник має відповідне фінансування.

Враховуючи, що ДП «Черкаський облавтодор» та його філії не отримують безпосередньо бюджетних коштів для ремонтів та утримання автомобільних доріг загального користування, а лише здійснюють виконання цих робіт на договірних засадах, то й відповідальність підприємство може нести перед Замовником робіт лише за невиконання або неналежне виконання умов укладених договорів.

Так, умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, тобто сукупності встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Диспозицією ч.1 ст.140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Разом з цим, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних щодо посади та посадових обов`язків ОСОБА_1 , межі його відповідальності.

Окрім того відповідачем не зазначено безпосередньо які правила норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, порушені позивачем, а лише зазначено на порушення вимог ДСТУ 3587-97.

Так відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися па припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бузи розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, при встановленні відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд приходить до висновку, що в даному випадку позивача неможливо визнати належним суб`єктом адміністративного правопорушення, тобто посадовою особою яка не вжила заходів щодо ліквідації недоліків покриття проїзної частини, що виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом із тим відповідач до суду не надав жодного доказу на спростування доводів позивача.

Більше того, згідно з п. 3 Розділу 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 139, частиною четвертою статті 140 КУпАП або постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху; самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху; перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття; пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу; умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху; порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій; порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

У даному випадку відповідачем складено Акт обстеження довільної форми, а не акт вулично-шляхової мережі, зразок якого наведено в додатку 2 до вищевказаної Інструкції. Більш того, Акт обстеження складено не відомо якої дати, без участі позивача або іншого представника підрозділу з експлуатації доріг, хоча додатком 2 до Інструкції передбачена обов`язкова участь представника експлуатуючої організації у складанні Акту.

Таким чином, суд погоджується із доводами позивача про те, що вказаний Акт складений за невідповідною формою, яка встановлена чинним законодавством, а тому є недопустимим доказом на підтвердження протиправності дій позивача.

Судом було встановлено, що під час складання постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем були порушені вимоги ст.,ст. 268, 283 КУпАП, на підтвердження правомірності своїх дій відповідач жодних доказів суду не надав.

Крім того, дослідивши надані докази, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні підтверджуючі дані про вчинення даного правопорушення. За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає до скасування.

Відповідно до норм ч. 3 ст. 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Керуючись ст.,ст. 251, 245, 258 КУпАП, ст.,ст. 2, 5, 9, 72-73, 77, 241-246, 250, 255, 268-272, ст.,ст. 286, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Золотоніського відділу поліції старшого лейтенанта поліції Шквари Володимира Миколайовича про скасування постанови серії ДПО18 №222859 від 06.02.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Золотоніського відділу поліції старшого лейтенанта поліції Шквари Володимира Миколайовича, серії ДПО18 №222859 від 06.02.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 140 КУпАП, - скасувати у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя : Середа Л.В.