Справа № 500/2018/19
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2018/19

21 жовтня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Заблоцька І.І.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Мацевко І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування протоколу та рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (надалі, позивач ОСОБА_2 ) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач, ГУ ПФУ в Тернопільській області), в якому просила визнати протиправним та скасувати протокол №90 від 20.06.2018 року та рішення №8 від 26.04.2019 року Чортківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 21 березня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у зв`язку із досягненням віку, необхідного для призначення пенсії із його зменшенням як потерпілій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, 21.03.2018 року звернулась до Чортківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про призначення пенсії на пільгових умовах. Однак відповідач своїм рішенням відмовив позивачу в призначенні пенсії у зв`язку з недостатнім страховим стажем. Позивач зазначила, що дана відмова аргументована тим, що до страхового стажу не зараховано роки роботи в колгоспі "Перемога" та 1991-1994 в колгоспі "Іскра", так як довідки видані на ім`я ОСОБА_3 на підставі первинних документів, в яких значиться ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), що потребує доказів приналежності. Позивач вважає таке рішення протиправним, просить його скасувати, а також вважає, що їй кореспондоване право на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 21 березня 2018 року. Крім цього, просить врахувати, що повторно до відповідача вона звернулась 22.04.2019 про призначення їй пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС", однак знову отримала відмову, яка оформлена рішенням №8 від 26.04.2019 року. Не погодившись з відмовою, позивач звернулась до суду з даним позовом, який просить задовольнити повністю.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного від 09.09.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 18.09.2019 року. У вказаний строк позивач усунула недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 21.10.2019 року о 10:00 год.

Даною ухвалою відповідачу у справі встановлено 15-денний термін для подання відзиву з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

У строк, встановлений судом, відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив наступне. Враховуючи додані документи до заяви про призначення пенсії від 22.04.2019 року, дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку, акт перевірки документів про стаж від 04.04.2018 року за №2032, рішення Чортківського районного суду у справі №608/2225/18 від 29.11.2018 року, у ОСОБА_2 недостатньо страхового стажу для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У зв`язку з цим відповідач вважає, що відповідно до первинного звернення за призначенням пенсії від 21.03.2018 року, позивач не мала права на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку у відповідності до зазначених вище законів, оскільки її страховий стаж становив 13 років 08 місяців 26 днів. Тому, на думку відповідача, вимагати призначення пенсії із дати первинного звернення є безпідставним та не може бути задоволено. Вказав, що в акті перевірки документів від 04.04.2018 року за №2032 про стаж роботи у колгоспі "Перемога" у період з 1987 року по 1990 рік ОСОБА_2 було встановлено, що у зазначений період у даному колгоспі працювала ОСОБА_3 , а тому зазначений період не був зарахований до загального стажу роботи саме ОСОБА_2 . З огляду на наведене, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила наступне. В трудовій книжці колгоспника позивача, яка є невід`ємною частиною трудової книжки, містяться усі необхідні записи про роботу у колгоспі "Перемога", з 20.06.1987 року по 30.11.1989 року, і є достатнім підтвердженням права на пенсійне забезпечення. Крім того, вказала, що позивачем подано необхідні довідки про стаж, витяги з книги обліку трудового стажу колгоспників колгоспу "Перемога". Зазначила, що з 09.12.1988 року по теперішній час місце реєстрації та проживання позивача - с.Колиндяни Чортківського району Тернопільської області. Таким чином, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Представник позивача у відкритому судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити повністю з мотивів, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у відкритому судовому засідання проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позову повністю з мотивів, наведених у відзиві на адміністративний позов.

Судом встановлено, що Рішенням Чортківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, оформленого Протоколом №90 від 20.06.2018 року, врахувавши подані документи відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС", в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку ОСОБА_2 , згідно заяви №599 від 21.03.2018 року, відмовлено.

22.04.2019 року позивач повторно звернулась до Чортківського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Тернопільської області із заявою про призначення/перерахунок пенсії. До поданої заяви позивачем долучені наступні документи: копію паспорта, копію ідентифікаційного коду, копію Чорнобильського посвідчення В НОМЕР_1 , копію трудової книжки НОМЕР_2 , копію трудової книжки НОМЕР_3 , копію свідоцтв про народження дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , копію акта про одруження, довідку про роботу в колгоспі "Перемога", видану Колиндянською с/радою 28.03.2018 року №799, довідку про роботу в колгоспі "Перемога", видану КП "Трудовий архів" 22.03.2018 року №102, довідку про роботу в АПГ "Маяк" №4 від 20.03.2018 року, рішення Чортківського районного суду №608/2225/18 від 29.11.2018 року.

Рішенням Чортківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №8 від 26.04.2019 року в призначенні пенсії по віку відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС" ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (надалі Закон №796).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 9 Закону №796, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 4 частини 1 статті 11 Закону №796 визначено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року проживали або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Згідно з частиною 3 статті 15 Закону №796, підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Статтею 55 Закону №796, визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення та передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з пункту 2 частини 1 статті 55 Закону №796, потерпілі від Чорнобильської катастрофи, а саме особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зменшення пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Відповідно до положень статті 55 Закону №796, призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Згідно ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно паспорта громадянина України серія НОМЕР_4 , виданого Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області 19.11.2002 року, особа ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . Таким чином, позивач досягнула віку, необхідного для призначення пенсії із його зменшенням як потерпілому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно свідоцтва про народження, виданого 20.04.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області серія НОМЕР_5 по батькові заявниці зазначено « ОСОБА_5 ».

У зв`язку з укладенням шлюбу прізвище позивача « ОСОБА_6 » змінено на « ОСОБА_7 », на основі свідоцтва про укладення шлюбу видане Колиндянською с/р НОМЕР_6 , що підтверджується відміткою на титульній сторінці трудової книжки

Шлюб з ОСОБА_8 розірваний 20.04.2001, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 .

28 вересня 2001 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_9 , внаслідок чого змінила прізвище на « ОСОБА_10 ».

Наявність страхового стажу позивача підтверджується відомостями з трудової книжки серії НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_3 (дата заповнення -27.08.1981 року), а також трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_3 (дата заповнення - 20.05.1986 року).

При цьому, суд вважає, що відомості з трудової книжки серії НОМЕР_2 та трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_3 , є належними, достатніми та допустимими доказами, що підтверджують наявність страхового стажу позивача.

Крім того, в архівній довідці, виданій 02.11.2018 року за №388 Чортківським районним комунальним підприємством "Трудовий архів" вказано, що згідно обліку трудового стажу і заробітку колгоспника сільського господарства "Перемога" с.Залісся Чортківського району значиться ОСОБА_3 , 1964 року та вказано стаж і зарплату позивача у даному колгоспі за 1987 рік (прийнятий річний мінімум - 160, виконано - 208), 1988 рік (прийнятий річний мінімум - 160, виконано - 272), 1989 рік (прийнятий річний мінімум - 160, виконано - 70, декрет), в 1990 році - не працювала.

Наведена вище інформація також підтверджується інформацією з книги обліку трудового стажу колгоспників "Перемога". Робота позивача в колгоспі "Перемога в с.Залісся Чортківського району також підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_11 , наданими у судовому засіданні.

Також, у відповідності до відомостей з паспорта позивача, позивач з 09.12.1988 року по 05.06.2003 року проживала у с.Шманьківці, Чортківський район, Тернопільська область, з 20.06.2003 року і по теперішній часу - у с.Колиндяни, Чортківського району Тернопільської області.

На підтвердження зазначеної інформації позивачем додано до матеріалів справи також довідку Колиндянської сільської ради від 13.03.2019 №724, у відповідності до якої в селі Колиндяни Чортківського району Тернопільської області проживає і зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Іншої особи в селі Колиндяни Чортківського району з таким прізвищем та по батькові та роком народження немає.

Постановою Кабінету Міністрів Української PCP №106 від 23.06.1991 затверджено перелік населених пунктів, віднесених до зони посиленого радіоекологічного контролю, серед яких зазначені, в том числі, с.Шманьківці та с.Колиндяни Чортківського району Тернопільської області.

Крім того, позивач є громадянкою, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (4 категорія), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_8 , виданим Тернопільською обласною державною адміністрацією.

Відповідно до ч.3 с.65 Закону №796, посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим законом.

Системний аналіз наведеної вище норми дає підстави вважати, що особам, якщо вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій у розрахунку 02 роки та додатково рік за 03 роки проживання, роботи, але не більше 05 років.

Тобто, суд вважає, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС та надає право на користування пільгами, встановленими Законом №796, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Така правова позиція міститься у Постанові Верховного суду від 27.02.2018 року у справі №344/9789/17 та Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.03.2018 року у справі №588/538/16-а (К/9901/13169/18).

Довідки про періоди роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Суд зазначає, що на час вирішення спору по суті, посвідчення серії НОМЕР_8 , видане Тернопільською обласною державною адміністрацією, ніким не скасоване, не оспорюване та не визнане недійсним, а тому є таким, що підлягає до застосування і надання пільг, встановлених чинним законодавством. Однією з таких пільг є зменшення пенсійного віку для призначення і виплати пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Закону №796.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства ("STRETCH v. THE UNITED KINGDOM " № 44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("MALTZAN (FREIHERR VON) AND OTHERS v. GERMANY " № 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

У пункті 52 рішення у справі «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) Європейський суд з прав людини зазначив, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд однак зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі «Скордіно проти Італії» («Scordino v. Italy» № 36813/97).

Також, суд зазначає, що частиною першою ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Щодо первинного звернення позивача від 21.03.2018 року про призначення пенсії, суд вважає, що у позивача був відсутній страховий стаж, необхідний для призначення пенсії із заниженням пенсійного віку ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з того мотиву, що у колгоспі "Перемога" працювала Гермак Оксана Вікторівна, а тому такий стаж не був зарахований до стажу роботи позивача.

Однак, суд зазначає, що Рішенням Чотрківського районного суду Тернопільської області від 29.11.2018 року у справі №608/2225/18 встановлено факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 , жительці с.Колиндяни Чортківського району Тернопільської області, правовстановлюючих документів, а саме: первинного документа книги обліку стажу і заробітної плати колгоспників, яка видана на ім`я " ОСОБА_3 ", за 1986-1987 роки.

Згідно інформації з інформаційної системи "Єдиний державний реєстр судових рішень", дане рішення набрало законної сили 30.12.2018 року.

Згідно частини четвертої ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 22.04.2019 року, тобто за зверненням, на момент винесення оскаржуваного рішення за яким було встановлено факт належності первинних документів позивачу.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, з 22.04.2019 року. В свою чергу відмова відповідача, викладена у рішенні №8 від 26.04.2019 року щодо призначення пенсії позивачу на пільгових умовах відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку, є протиправною.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Частиною третьою ст.139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування протоколу та рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2.Визнати протиправним та скасувати Рішення Чортківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (правнонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області) №8 від 26.04.2019 року.

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі, 3 м.Тернопіль, ) призначити та виплачувати ОСОБА_2 (с.Колиндяни, Чортківський район, Тернопільська область, ід.№ НОМЕР_9 ) пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 22.04.2019 року.

4.У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі, 3 м.Тернопіль, ) на користь ОСОБА_2 (с.Колиндяни, Чортківський район, Тернопільська область, ід.№ НОМЕР_9 ) 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. сплаченого судового збору у відповідності до квитанції №0.0..1 від 16.09.2019 року на загальну суму 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2019 року.

Головуюча суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.