Справа № 120/1452/19-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Справа № 120/1452/19-а Головуючий у І інстанції: Бошкова Юлія Миколаївна
Суддя-доповідач: Мацький Є.М.
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Мацького Є.М.
суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
У травні 2019 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Головного управління ДПС України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове-повідомлення рішення №, прийняте Головним управлінням ДФС України у Вінницькій області 22.04.2019, в частині нарахування штрафу на суму 150,34 грн.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач оскаржив його у апеляційному порядку.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року скасовано.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області від 22 квітня 2019 року №.

Стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 3421,08 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Державної податкової служби у Вінницькій області.

Стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12294,40 грн.

01 жовтня 2019 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника позивача Піпка Андрія ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення.

Зазначена заява мотивована тим, що після подання апеляційної скарги позивач поніс додаткові витрати на правничу допомогу адвоката, зокрема, на участь в судовому засіданні та підготовку необхідних заяв. Вартість такої правової допомоги склала 12294,40 грн. Отже, позивачем понесені додаткові судові витрати, які він поніс за надання йому фахової правничої допомоги адвокатом Піпко А.М. На думку представника позивача, суд має врахувати зазначені обставини та винести додаткове рішення, щодо розподілу судових витрат. Для цього позивачем надані суду належні та допустимі докази понесених судових витрат на правову (правничу) допомогу згідно з визначеними ставками гонорару адвоката ОСОБА_4 .М. Враховуючи викладене, позивач просить суд винести додаткове судове рішення про вирішенні питання розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи №120/1452/19-а у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду від 04 жовтня 2019 року заяву представника позивача про винесення додаткового судового рішення призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заперечення на заяву представника позивача про винесення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат від відповідача до суду не надійшли.

Перевіривши доводи заяви щодо необхідності ухвалення додаткового рішення та розподілу судових витрат, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення виходячи із такого.

Відповідно до частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із частиною другою статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Відповідно до пунктів 1, 5, 6 статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

З приводу зазначеного питання висловлювався і Конституційний Суду України, так, пунктом 3.2 рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Також Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті частини другої статті 3, статті 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

Отже, з викладеного слідує, що до правової (правничої) допомоги належать, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру тощо.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Як вбачається із поданої заяви про ухвалення додаткового судового рішення, представником позивача заявлені вимоги до відшкодування витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою, отриманою від адвоката у вигляді участі у судовому засіданні, яке відбулось у суді апеляційної інстанції 26.09.2019, та вчиненні окремих процесуальних дій поза судовим засіданням щодо надання консультацій у справі та підготовки заяв від 13.09.2019, 21.09.2019, 25.09.2019, 26.09.2019.

У матеріалах справи міститься Договір про надання правової допомоги від 02 травня 2019 року, укладений між Адвокатським бюро "Піпко і партнери" та фізичною особою-підприємцем Галух Л.Г. Відповідно до пункту 4.1. зазначений договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг в цілому.

З матеріалів справи вбачається, від представника позивача до суду апеляційної інстанції надходили заяви від 13.09.2019, 21.09.2019, 25.09.2019 з відповідними поясненнями до справи з посиланням на судову практику та відповідь заступника голови ради бізнес-омбудсмена від 24.09.2019.

Відповідно до розрахунку часу, витраченого на надання правничої допомоги (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для розгляду справи) № 26/09/19/1Р від 26 вересня 2019 року, за Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня встановлено в розмірі 1921 грн в місяць, тому на підставі п. 3.1 Договору гонорар за надання правової (правничої) допомоги у справі № 120/1452/19-а у Сьомому апеляційному адміністративному суді за період з 31.07.2019 по 26.09.2019 обраховуються наступним чином 16 год. 00 хв. * (1921 * 40%).

Згідно з актом виконаних робіт № 2 від 26 вересня 2019 року договір виконано адвокатськім бюро на стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Досліджуючи надані представником позивача документи, суд встановив, що Договором передбачено надання правової допомоги саме у справі за позовом Клієнта до Головного управління ДФС України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 квітня 2019 року №. Розрахунок обумовлює вартість юридичних послуг та порядок розрахунків за правову (правничу) допомогу у суді апеляційної інстанції у справі № 120/1452/19-а

Рахунок та платіжне доручення, як первинні документи, відповідають вимогам, встановленим статтею 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16 липня 1999 року №996-14, містять всі необхідні реквізити, в них вказано призначення платежу з посиланням на відповідний Договір.

Враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, суд вважає обґрунтованими, співмірними та підтвердженими належними доказами понесені позивачем витрати на правничу допомогу.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що надані суду апеляційної інстанції матеріали доводять факт понесення позивачем витрат за участь адвоката у судовому засіданні, яке відбулось у суді апеляційної інстанції 26.09.2019, та вчиненні ним окремих процесуальних дій поза межами судового засідання щодо надання консультацій у справі та підготовки заяв від 13.09.2019, 21.09.2019, 25.09.2019 саме в адміністративній справі № 120/1452/19-а на загальну суму 12294,40 грн.

У контексті цієї справи суд зазначає, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05.09.2019 у справі № 826/841/17.

Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Враховуючи те, що наданими до суду апеляційної інстанції документами витрати на правничу допомогу у конкретній адміністративній справі підтверджено, суд дійшов висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката Піпка Андрія Миколайовича, подану в інтересах Фізичної особи-підприємця Галух Любов Григорівни, про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат задовольнити.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області судові витрати на правничу допомогу, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у сумі 12294,40 (дванадцять тисяч двісті дев`яносто чотири) гривень 40 копійок.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.