Справа № 640/20100/19
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

24 жовтня 2019 року м. Київ № 640/20100/19

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Донця В.А., розглянувши до відкриття провадження в адміністративній справі заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування вимоги, рішення про застосування штрафних санкцій та податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про:

визнання протиправним і скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 24.05.2019 №169 та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 24.05.2019 №Ф-3286-17 від 17.05.2019;

визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 31.05.2019 №, від 31.05.2019 №.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову до набрання законної сили рішення в адміністративній справі шляхом зупинення стягнення на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 17.05.2019 №Ф-3286-17, сформованої ГУ ДФС у м. Києві, шляхом зупинення вчинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження №59459216.

Вирішуючи клопотання про забезпечення позову, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову (частина перша). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (пункти 1, 2 частини другої).

В обґрунтування клопотання про забезпечення позову позивач зазначив, що не погоджується з оскаржуваними рішеннями та вимогою і не має наміру сплачувати в добровільному порядку штраф, водночас 04.07.2019 на підставі вимоги від 17.05.2019 №Ф-3286-17 відкрито виконавче провадження №59459216 та постановою державного виконавця від 08.07.2019 накладено арешт на грошові кошти що містяться на рахунках позивача. На думку позивача наведене свідчить про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. Також позивач наголосив, що на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, арешт накладено на рахунки, які використовуються для забезпечення життєдіяльності сім`ї та малолітніх дітей.

Перш за все суд зазначає, що незгода з рішенням суб`єкта владних повноважень про накладення штрафу, відсутність волевиявлення щодо сплати суми штрафу та оскарження рішення до суду не є підставою для застосування заходів забезпечення позову відповідно до статті 150 КАС України.

Зазначаючи про накладення арешту на рахунки, які забезпечують життєдіяльність сім`ї позивача, ним не наведено обґрунтування про які рахунки йдеться, яка сума є необхідною для забезпечення нормального, достатнього забезпечення членів сім`ї всім необхідним за звичайних умов, на які кошти (сума) накладено арешт, інші обставини, які підтверджують доводи заявника.

Позивачем додано до заяви про забезпечення позову постанову від 04.07.2019 про відкриття виконавчого провадження №59459216 на підставі вимоги ГУ ДФС у м. Києві від 17.05.2019 про стягнення з ОСОБА_1 33919,06 грн. Постановою від 08.07.2019 виконавчому провадженні №59459216 накладено арешт на грошові кошти на рахунках у банку, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Арешт накладено на суму 37768,88 грн.

На думку суду, зупинення забезпечення позову шляхом зупинення стягнення не скасовує арешт, накладений державним виконавцем.

З огляду на підстави забезпечення позову, зазначені в заяві, зважаючи на висновок про ненадання заявником доказів на підтвердження майнового стану, суд вважає необґрунтованою заявою про забезпечення позову, відповідно в її задоволенні слід відмовити.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд зазначає, що статтею 287 КАС України передбачено порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності державного виконавця, наприклад, для оскарження постанови про накладення арешту в частині арешту коштів, на які за законом не можу бути накладено арешт.

Керуючись статтями 150-154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя В.А. Донець