Справа № 1140/2717/18
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/2717/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Баранник Н.П., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ромашка-2015»

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 (головуючий суддя Пасічник Ю.П., повний текст складено 22.11.2018)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ромашка - 2015" до відповідача Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ «Ромашка-2015», звернувся 09.10.2018 року до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління ДФС у Кіровоградській області, просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області №396 від 06.11.2017 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "Ромашка-2015".

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 адміністративний позов ТОВ "Ромашка - 2015" до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування рішення залишено без розгляду.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що позивач, який не є суб`єктом владних повноважень, повторно не прибув у підготовче засідання без поважних причин протягом всього періоду розгляду справи та не повідомив про причини неявки. При цьому кореспонденція направлялась на адресу, вказану у позові, проте поверталась з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та винести постанову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що повісток про виклик у судове засідання позивачем отримано не було. Вказує на те, що повернення поштовим оператором повісток з відміткою «за закінченням терміну зберігання» не є належним способом повідомлення сторони про час і місце розгляду справи. Посилається на висновки Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17-ц.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Пасічника Ю.П. від 11.10.2018р.. прийнято до провадження адміністративну справу №1140/2717/18 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 02.11.2018 о 14:30 год. (а.с. 1).

В підготовче засідання 02.11.2018 року позивач не прибув, клопотань від позивача до суду не надходило, у зв`язку з чим підготовче судове засідання відкладено до 20.11.2018 о 11:00 годин. (а.с. 41).

Про час, дату та місце розгляду справи позивач повідомлений шляхом направлення повістки про виклик на поштову адресу позивача, вказану в позові, проте дане поштове відправлення повернуте поштовим відділенням з відміткою «за закінченням терміну зберігання (а.с. 19).

В судове засідання 20.11.2018 року позивач не з`явилась, про причини неявки суд не повідомив (а.с. 46). Про час, дату та місце розгляду справи позивач повідомлений шляхом направлення повістки про виклик на поштову адресу позивача, вказану в позові, проте дане поштове відправлення повернуте поштовим відділенням з відміткою «за закінченням терміну зберігання (а.с. 47).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, КАС України.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Отже, суб`єкти владних повноважень мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції ухвали, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм процесуального законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Зокрема, наслідки неприбуття у судове засідання особи, яка бере участь у справі визначено ст. 205 КАС України.

Так, частиною 5 статті 205 КАС України передбачено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

За правилами пункту 4 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що наслідки встановлені наведеним пунктом настають у разі, якщо позивач (в даному випадку не є суб`єктом владних повноважень) не з`явився повторно зокрема у підготовче засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки та за умови, що від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. При цьому, суд першої інстанції мав встановити, чи були поважними причини неявки позивача в судове засідання, чи був позивач належним чином повідомлений про час і місце судового засідання?

За положеннями частини 1 та 2 статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України, судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.

Повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - учасникам справи з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою.

Учасниками справи є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 КАС).

При цьому, в силу ч. 1 ст. 55 КАС України, сторони, треті особи можуть брати участь особисто (самопредставництво) та/або через свого представника.

Аналізуючи зазначені норми можна прийти до висновку, що повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи та свідчать про обов`язковість участі цих осіб.

В даному випадку судом першої інстанції на адресу позивача направлялись саме повістки про виклик (при цьому, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що повістка про виклик не була направлена представнику позивача засобами електронного зв`язку, вказаними у позові, хоча суд першої інстанції не був позбавлений можливості належним чином повідомити позивача про розгляд справи, використовуючи всі передбачені процесуальним законом засоби повідомлення).

Так, матеріали справи не містять підтверджень, що представнику позивача, направлялися повістки про виклик до суду з повідомленням дати, часу та місця проведення судового засідання засобами електронного зв`язку, а отже суд першої інстанції не використав всі засоби для повідомлення позивача про час і місце судового засідання.

Зі змісту вказаних вище норм процесуального законодавства вбачається, що необхідною умовою для залишення позовної заяви без розгляду є повторність неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду і відсутність поважних причин такого неприбуття в судове засідання або неповідомлення ним про причини неприбуття, за умови також відсутності заяви позивача про розгляд справи без його участі.

При цьому, під «повторністю» неприбуття в судове засідання позивача необхідно розуміти послідовне неприбуття в судове засідання позивача чи його представника двічі чи більше разів. «Поважність» же причин неприбуття оцінюється судом у кожному конкретному випадку окремо з метою визначення правових наслідків такого неприбуття. Так, поважними причинами можуть бути визнані захворювання, що перешкоджає прибуттю до суду, відрядження, несвоєчасне отримання повістки тощо, але за умови надання належних доказів в підтвердження наведених обставин.

Отже, вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених зазначеними нормами процесуального закону, суд першої інстанції на підставі аналізу матеріалів справи та думки інших учасників справи повинен, серед іншого, дослідити питання можливості розгляду справи по суті за відсутності позивача, а також з`ясувати, чи не наполягає відповідач на розгляді справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 19.09.2018 року у справі №826/10538/17 (провадження №К/9901/54003/18).

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в судове засідання, призначене на 02.11.2018 року позивач не з`явився, причини неявки не повідомив. Судова повістка була направлена на адресу позивача разом з ухвалою про відкриття провадження у справі та повернута поштовим відділенням з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.19). 02.11.2018 року судовий розгляд було відкладено, наступне судове засідання призначено на 20.11.2018 року о 11:00 год. В судове засідання 20.11.2018 року позивач не прибув, причини неявки не повідомив. Судова повістка надсилалась позивачу засобами поштового зв`язку, поштове відправлення повернуто поштовим відділенням з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 47).

Відповідно до ст. 127 КАС України часом вручення повістки вважається

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення..

Отже, повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» чи «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» не є доказом належного інформування позивача про час і місце розгляду справи (близький за змістом висновок викладений у пунктах 47-48 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 752/11896/17 від 12 грудня 2018 року).

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду 10.04.2019 у справі № 461/10610/13-ц.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції не виконав належно зазначений процесуальний обов`язок з інформування позивача про час і місце судового розгляду справи.

Вищезазначене є підставою для задоволення судом апеляційної інстанції вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суду першої інстанції не мав правових підстав для залишення позову без розгляду, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, а справу слід направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 311, 317, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ромашка-2015» на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 - задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 18.10.2019.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Н.П. Баранник

суддя Л.А. Божко