Справа № 826/7422/18
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7422/18
УХВАЛА

25 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Безименної Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТИК" про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат у справі за апеляційними скаргами Антимонопольного комітету України та товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТИК" на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 травня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ППЛ 33-35" до Антимонопольного комітету України, треті особи: приватне акціонерне товариство "Пласке", державне підприємство "Адміністрація морських портів України", про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування розпоряджень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ППЛ 33-35" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України, треті особи: приватне акціонерне товариство "Пласке", державне підприємство "Адміністрація морських портів України", у якому просило визнати протиправними дії та бездіяльність, скасувати розпорядження.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 травня 2019 року позов задоволено частково; визнано протиправними дії Антимонопольного комітету України при проведенні дослідження відповідності вимогам законодавства про захист економічної конкуренції порядку використання та підключення до Інформаційної системи портового співтовариства щодо: - направлення вимог про надання інформації від 12.12.2016 р. №130-29/08-13194 та від 11.04.2017 р. №130-29/08-3944; - оприлюднення та направлення на адресу Кабінету Міністрів України листа від 19.04.2017 р. №130-29/01-4283; визнано протиправними дії державного уповноваженого Антимонопольного комітету України Загребельської А.А. при розслідуванні справи №143-26.13/97-17 та справи №143-26.13/44-18 за ознаками порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "ППЛ 33-35" законодавства про захист економічної конкуренції щодо: - прийняття розпорядження від 09.08.2017 р. №08/158-р про початок розгляду справи №143-26.13/97-17; - направлення вимоги про надання інформації від 15.09.2017 р. №143-29/08-10064; - прийняття розпорядження від 13.04.2018 р. №08/77-р про початок розгляду справи №143-26.13/44-18; визнати протиправним та скасовано Розпорядження Антимонопольного комітету України від 09.08.2017 №08/158-р про початок розгляду справи №143-26.13/97-17; визнано протиправним та скасовано Розпорядження Антимонопольного комітету України від 13.04.2018 №08/77-р про початок розгляду справи №143-26.13/44-18; визнано протиправними дії Голови Антимонопольного комітету України Терентьєва Ю.О. при розгляді скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "ППЛ 33-35" №ППЛ-В/12.2-210917-2 від 21.09.2017 р. та №ППЛ-В/12.2-271117-2 від 27.11.2017 р. щодо: - направлення листа №300-29/02-11647 від 27.10.2017 р. за наслідком розгляду скарги №ППЛ-В/12.2-210917-2 від 21.09.2017; - направлення листа №300-29/07-21 від 02.01.2018 р. за наслідком розгляду скарги №ППЛ-В/12.2-271117-2 від 27.11.2017 р. Позов в іншій частині залишено без задоволення.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Антимонопольний комітет України та товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТИК" подали апеляційні скарги.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України задоволено частково; апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТИК" - задоволено; рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 травня 2019 року скасовано, провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ППЛ 33-35" до Антимонопольного комітету України, треті особи: приватне акціонерне товариство "Пласке", державне підприємство "Адміністрація морських портів України", про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування розпоряджень - закрито.

17.10.2019 до початку судового засідання суду апеляційної інстанції від товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТИК" надійшла заява про стягнення судових витрат, у якій, ТОВ "ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТИК" просить стягнути з позивача ТОВ «ППЛ 33-35» на користь ТОВ «ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІКС» понесені судові витрати на оплату судового збору, професійної правничої допомоги після ухвалення рішення у справі та подання апелянтом відповідних доказів.

21.10.2019 до суду апеляційної інстанції від товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТИК" надійшло клопотання про стягнення судових витрат, у якому ТОВ "ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТИК" просить на підстав поданих та наявних в матеріалах справи документів стягнути з позивача ТОВ «ППЛ 33-35» на користь ТОВ «ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІКС» понесені судові витрати у розмірі 13506, 64 грн., у тому числі витрати на оплату судового збору у сумі 5286 грн., професійної правничої допомоги у сумі 7250, 00 грн. та витрати, пов`язані з прибуттям до суду у розмірі 970, 64 грн.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення даного клопотання, а особиста участь сторін у розгляді клопотання не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути клопотання в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

У відповідності до ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Статтею 132 КАС України визначено види судових витрат. Так, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Таким чином, законодавець розрізняє судовий збір і витрати, пов`язані з розглядом справи, як такі, що є різними видами судових витрат.

Відповідно до ч.1,2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Згідно до ч. 1 ст. 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, згідно ч. 11 статті 139 КАС України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Зміст цієї норми дає підстави для висновку, що право на відшкодування судових витрат понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, реалізується за правилами розподілу судових витрат, які встановлені для тієї сторони у справі, на боці якої виступала ця третя особа, та залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТИК" не було залучено судом першої інстанції як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, однак, таке подало апеляційну скаргу, за якою суд апеляційної інстанції відкрив провадження та задовольнив повністю таку апеляційну скаргу, з якої вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТИК" фактично виступало на стороні відповідача, та заперечувало проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.5 статті 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що за встановлених обставин, у такому ж порядку підлягають відшкодуванню і судові витрати, понесені заявником.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у ухвалі від 27 травня 2019 року у справі № 821/410/17 (адміністративне провадження № К/9901/38581/18).

У відповідності до ч. 2, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, вказані норми визначають стягнення на користь суб`єкта владних повноважень витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, тому підстави для розподілу витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

Таким чином, з огляду на наведене товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТИК" у клопотанні правове обґрунтування, колегія суддів дійшла висновку, що понесені ним витрати не підлягають стягненню з товариства з обмеженою відповідальністю "ППЛ 33-35", відповідно, відсутні правові підстави для задоволення заявленого клопотання, оскільки КАС України таке не передбачено.

Враховуючи наведене, клопотання про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення судових витрат з позивача задоволенню не підлягає.

Разом з тим, колегія суддів роз`яснює, що згідно із п. 5 частини першої ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила ухвалою суду в разі закриття (припинення) проваджена у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, а тому, товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТИК" не позбавлене права звернутися до суду з клопотанням про повернення з Державного бюджету України сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 143, 243, 252, 321, 325, 328, 329 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТИК" про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат у справі за апеляційними скаргами Антимонопольного комітету України та товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТИК" на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 травня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ППЛ 33-35" до Антимонопольного комітету України, треті особи: приватне акціонерне товариство "Пласке", державне підприємство "Адміністрація морських портів України", про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування розпоряджень - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду .

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

Н.В. Безименна