Справа № 200/7980/19-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 р. Справа№200/7980/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., за участю секретаря судового засідання Некрилової О.А. та представників сторін:

позивача не з`явився;

відповідача Тернинко С.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Слов`янська індустріальна спілка Сода до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Слов`янська індустріальна спілка «Сода» (далі - позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 09.04.2019 року № Ю-1599-25 у сумі 4 143 286,05 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що при винесенні спірної вимоги відповідачем не враховано приписи Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон № 2464), оскільки платники єдиного внеску, визначені статтею 4 даного Закону, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції (далі - Закон № 1669), де проводилася антитерористична операція, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Крім того, позивач зазначає, що 02 березня 2017 року постановою Донецького окружного адміністративного суду (справа № 805/5057/16-а), яка набрала законної сили, скасована вимога Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 21.09.2016 року № Ю-1599-25 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 983498,26 грн. за період вересень 2015 року серпень 2016 року. 30 червня 2017 року постановою Донецького окружного адміністративного суду (справа 805/1849/17-а), яка набрала законної сили, скасована вимога Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 10.02.2017 року № Ю-1599-25 у сумі 1341464, 42 грн. за період листопад 2015 року лютий 2017 року. 21 серпня 2017 року постановою Донецького окружного адміністративного суду (справа № 805/2780/17-а), яка набрала законної сили, скасована вимога Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 14.04.2017 року № Ю-1599-25 у сумі 1534801,23 грн. за період жовтень 2015 року лютий 2017 року.

Таким чином зазначає позивач, до суми боргу, що зазначена у вимозі від 09.04.2019 року № 1599-25 входять суми, які вже скасовані судовими рішеннями.

Відповідач проти позову заперечує надав відзив на адміністративний позов.

Відповідач зазначає, що позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За даними інформаційної системи органу доходів і зборів, станом на 31.02.2019 року позивач має борг зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 4143286,05 грн.

На підставі облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів сформовано і надіслано позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1599-25 від 09 квітня 2019 року.

Вказує, що звільнення платника єдиного внеску від виконання своїх обов`язків, передбачених статтею 6 Закону пов`язується з необхідністю подання до податкового органу відповідної заяви не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Зазначає, що Президент України оголосив про завершення АТО.

Зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464), внесені Законом №1669-VII, втратили чинність згідно із Законом № 911-VIII, з 01.01.2016 року, отже з цього періоду будь-які пільги для платників єдиного внеску відсутні.

Борг позивача у вимозі, що оскаржується вимозі виник у 2016-2019 роках.

За таких обставин, п.9-3 (п. 9-4 в редакції Закону з 13.03.2015 року) Розділу 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464 застосовувати як підставу звільнення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування неможливо.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд адміністративної справи по суті на 15 жовтня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року було поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Представник позивача у призначене судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшла заява від 23.09.2019 року про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

09 квітня 2019 року відповідачем винесено вимогу № Ю-1599-25 про сплату боргу, якою позивача зобов`язано сплатити недоїмку з єдиного внеску у розмірі 4 143 286,05 грн. (а.с. 13)

Згідно з розрахунку, наданого відповідачем вказану вимогу з Єдиного соціального внеску сформовано за період з 21.03.2016 року по 20.03.2019 року. (а.с. 32)

Не погодившись з даною вимогою, на підставі ст. 56 Податкового кодексу України, позивач звернувся зі скаргою № 1/143 від 22.04.2019 року до Державної фіскальної служби України на незаконність винесення спірної вимоги.

24 травня 2019 року рішенням Державної фіскальної служби України №23926/6/99-99-11-05-02-25 скарга на вимогу про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування залишена без задоволення, а спірна вимога без змін (а.с.14).

Відповідно до розрахунку вимоги від 09 квітня 2019 року № Ю-1599-25, станом на 31.03.2019 року недоїмка в розмірі 4143286, 05 грн. складається з сум нарахування єдиного соціального внеску за період: березень 2016 року 45185,83 грн.; квітень 2016 року 78001,02 грн., травень 2016 року 77267, 28 грн., червень 2016 року 81251,13 грн., липень 2016 року 86287,27 грн., серпень 2016 року 87093,84 грн., вересень 2016 року 88714,65 грн., жовтень 2016 року 84348,23 грн., листопад 2016 року 83590,08 грн., грудень 2016 року 74458,19 грн., січень 2017 року 79855,01 грн., лютий 2017 року 102553,96 грн., березень 2017 року 105782,85 грн., квітень 2017 року 117964,09 грн., травень 2017 року 118440,05 грн., червень 2017 року 119634,49 грн., липень 2017 року 122891, 21 грн., серпень 2017 року 127087,23 грн., вересень 2017 року 128993,11 грн., жовтень 2017 року 124110,03 грн, листопад 2017 року 114925,95 грн., грудень 2017 року 111684, 51 грн., січень 2018 року 112819,13 грн., лютий 2018 року 133825, 09 грн., березень 2018 року 133583,55 грн., квітень 2018 року 129320,07 грн., травень 2018 року 131995, 81 грн., червень 2018 року 137817,35 грн., липень 2018 року 138115,38 грн., серпень 2018 року 141910,38 грн., вересень 2018 року 142805,59 грн., жовтень 2018 року 138716,85 грн., липень 2018 року 128562,97 грн., грудень 2018 року 121215,76 грн., січень 2019 року 123946,84 грн., лютий 2019 року 129427,39 грн., березень 2019 року 139101,25 (а.с.32).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених позовних вимог, оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, суд виходить з наступного.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону № 2464, зокрема, частиною восьмою зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Закон № 1669, який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає, серед іншого, тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п.п. 9.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Суд зазначає, що вказану заяву позивачем було подано до Слов`янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області 28.10.2014 року.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

З огляду на дію зазначених норм позивач звільнений від виконання зобов`язань платника єдиного внеску встановлених частиною другою статті 6 Закону України №2464-VІ, у тому числі передбачених підпунктом першим частини другої цієї статті а саме, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок у період з 14 квітня 2014 року до закінчення до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 02 вересня 2014 року прийнято Закон України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції № 1669-VII (надалі Закон №1669) ( в редакції, чинної у спірний період), згідно до ст. 1 якого період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Таким чином, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014 року. На час виникнення спірних правовідносин, Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення АТО тривав.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (втратило чинність), від 02 грудня 2015 року № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до яких, зокрема, віднесено м. Краматорськ Донецької області.

Отже, місто Слов`янськ Донецької області, входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р (чинне).

Таким чином, позивач знаходиться на обліку в контролюючому органі, який розташований на території населеного пункту, визначеного переліком, зазначеним у статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція (що не заперечується відповідачем).

Крім того, як вказано вище судом встановлено, що спірним періодом у вимозі № Ю-1599-25 від 09 квітня 2019 року є період з 21 березня 2016 року по 20 березня 2019 року, що підтверджується розрахунком відповідача.

Отже, позивач є платником єдиного внеску, який визначений статтею 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та який перебуває на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, яка на даний час триває.

Таким чином, факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органі доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, де проводилася антитерористична операція є підставою для зупинення застосування до таких платників, зокрема заходів впливу за порушення Закону № 2464-VІ, якою є спірна вимога.

Щодо заборгованості, включеної до складу вимоги за період жовтень 2015 року серпень 2016 року у сумі 983498,26 грн., та за період з листопад 2015 року - лютий 2017 року у сумі 1341464,42 грн., жовтень 2015 лютий 2017 року у сумі 1534801, 23 грн. суд зазначає наступне.

02 березня 2017 року постановою Донецького окружного адміністративного суду №805/5057/16, скасована вимога Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 21.09.2016 № Ю-1599-25 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 983498,26 грн. за період вересень 2015 року серпень 2016 року.

30 червня 2017 року постановою Донецького окружного адміністративного суду № 805/1849/17-а скасована вимога Головного управління Державної фіскальної служби від 10.02.2017 року за № Ю 1599-25 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 1341464,42 грн. за період листопад 2015 року лютий 2017 року.

21 серпня 2017 року постановою Донецького окружного адміністративного суду №805/2780/17-а, скасована вимога Головного управління ДФС у Донецькій області від 14.04.2017 року за № Ю-1599-25 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 1 534 801,23 грн. за період жовтень 2015 року лютий 2017 року.

Таким чином, до суми боргу, що зазначена у вимозі від 09 квітня 2019 року за №Ю-1599-25 входить сума (за період березень 2016 року лютий 2017 року), яка вже скасована судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Вищезазначені постанови Донецького окружного адміністративного суду набрали законної сили, тому факт протиправності нарахування відповідачем позивачу недоїмки з ЄСВ за вказаний період не підлягає доказуванню.

Щодо формування вимоги в частині заборгованості, нарахованої за період березень 2017 року березень 2019 року, суд зазначає наступне.

В матеріалах справи наявна заява №1/441 від 28.10.2014 ТОВ Слов`янська індустріальна спілка Сода, в якій позивач просив не проводити нарахування єдиного соціально внеску відповідно до вимог Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції та Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с.18).

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону № 2464-VІ, зокрема частиною восьмою зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Суд зазначає, що відсутність у позивача обов`язку своєчасної сплати внесків, починаючи з 14 квітня 2014 року, унеможливлює складання відповідачем та направлення позивачу спірної вимоги на момент її складання.

Відтак, формування спірної вимоги про сплату недоїмки та застосування наслідків такої несплати є протиправним.

В контексті викладеного, суд зазначає, що позивач, в даному випадку, звільнений від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Стосовно посилання відповідача, що доповнення розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464 пунктом 9-4 втратили чинність згідно із Законом України від 24.12.2015 № 911-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (далі - Закон № 911), суд зазначає, що дійсно зазначена норма з 01 січня 2016 року втратила чинність, внаслідок її виключення згідно із Законом № 911, разом з тим збереглася в Законі № 2464. Пункт 9-4 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464 й після внесення змін до Закону № 1669 Законом № 911 продовжує свою дію в часі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №805/2856/17-а.

Суд звертає увагу відповідача на те, що в силу вимог частини п`ятої статті 13 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно з нормами частини шостої зазначеної статті висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Водночас суд зазначає, що Закон № 1669 не скасовує обов`язків платника податків (єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), а лише надає можливість на період АТО не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1599-25 від 09 квітня 2019 року на суму 4 143 286,05 грн. є протиправною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір в сумі 19 210,00 грн., сплачений позивачем, підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Законами України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, Переліками населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Слов`янська індустріальна спілка Сода до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування вимоги боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 09 квітня 2019 року № Ю-1599-25 у сумі 4 143 286,05 грн - задовольнити.

Вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1599-25 від 09 квітня 2019 року на суму 4 143 286,05 грн. - скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, буд. 114, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Слов`янська індустріальна спілка Сода (87526, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Світлодарська, 91, ) судовий збір у розмірі 19 210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень 00 копійок.

Повне рішення складено 25 жовтня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч