Справа № 462/4904/19
Суддя: Боровков Д. О.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/4904/19
Провадження № 2-а/462/219/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Боровкова Д.О.,

при секретарі Журавльовій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, інспектора 2 батальйону 1 роти 2 взводу УПП у Львівській області Осташевського Володимира Миколайовича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ДП18 № 623383 від 06 липня 2019 року,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити строк для звернення до суду та скасувати постанову серії ДП18 № 623383 від 06 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 1 УПП у Львівській області Осташевським В.М. була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.Вказаного правопорушення він не вчиняв. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

20.08.2019 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова позовну заяву залишено без руху через недоліки позову, роз`яснено ОСОБА_1 про необхідність залучення до розгляду справи співвідповідача Управління патрульної поліції у Львівській області.

23.09.2019 року ОСОБА_1 подав заяву на ухвалу суду про залишення позову без руху, у якій зазначив, що вимог до Управління патрульної поліції у Львівській області не має, а тому просить справу призначити до судового розгляду.

24.09.2019 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 поновлено пропущений строк для звернення до суду та призначено судовий розгляд на 16 год. 30 хв. 03 жовтня 2019 року.

03.10.2019 року ухвалою, що занесена до протоколу судового засідання, до розгляду справи залучено Управління патрульної поліції у Львівській області у якості співвідповідача, відповідно до вимог ч. 4 ст. 48 КАС України.

23.10.2019 року представник ГУ НП у Львівській області подав до суду відзив, у якому зазначив, що Головне управління Національної поліції у Львівській області не є належним відповідачем у даній справі, а у задоволенні позову попросив відмовити.

Враховуючи відзив, поданий ГУ НП у Львівській області, суд приходить до висновку, що твердження ГУ НП у Львівській області про те, що вони є неналежними відповідачами у даній справі є підставними. Разом з тим, беручи до уваги, що ухвалою суду до розгляду справи залучено належного відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області, суд не вбачає перешкод для розгляду справи.

Позивач, представник відповідачів, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явились, відповідачі відзив не надали, тому суд вважає, що їх неявка не є перешкодою для розгляду справи, а відтак розгляд справи слід провести за їх відсутності, відповідно до вимог ч. 3 ст. 268 КАС України на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.07.2019 року інспектором 2 батальйону 1 роти 2 взводу УПП у Львівській області Осташевським В.М. винесено постанову серії ДП18 № 623383 по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, згідно з якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. /а.с.5/.

Виходячи зі змісту адміністративного позову, позивач вважає, що вказана постанова, яка була винесена інспектором Осташевським В.М., є протиправною, оскільки він правил дорожнього руху не порушував, коли починав керування транспортним засобом, він був технічно справний, горіли усі світлові прилади, а інспектор відмовився на місці перевірити справність заднього світлового приладу «стоп» та відмовився надати докази, які б свідчити про несправність світлового приладу «стоп», не заслухав його пояснення, відмовився запросити свідків під час складання постанови, а відтак інспектор порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, а викладені в постанові обставини не відповідають дійсності.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, до них не додано жодного належного та допустимого доказу.

Крім того, суду взагалі не надано доказів скоєння позивачем правопорушення, зазначеного у постанові від 06.07.2019 року, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується жодним доказом, а відповідачем, в порушенням вимог ст. 280 КУпАП, додатково не було встановлено чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Також, слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, на думку суду, в даному випадку є недоведеним.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час, в порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для її правильного вирішення.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, враховуючи наявні матеріали, суд вважає, що з боку позивача порушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, не вбачається.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупність, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім того, з метою повного захисту прав та інтересів позивача суд вважає за необхідне провадження у справах про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП відносно позивача закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, інспектора 2 батальйону 1 роти 2 взводу УПП у Львівській області Осташевського Володимира Миколайовича, Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії ДП18 № 623383 від 06 липня 2019 року задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ДП18 № 623383 від 06 липня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 Перехідних положень КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Оригінал рішення.