Справа № 160/3069/19
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2019 року Справа № 160/3069/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Н.В.
за участі секретаря судового засіданняТрошиної А.С.
представника позивача представника відповідача Лотанюк С.В. Баранник О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Позовні вимоги підприємства обґрунтовані протиправністю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, яке сформовано контролюючим органом на підставі висновків акта камеральної перевірки щодо порушення позивачем вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині своєчасності реєстрації податкових накладних, складених за 2016 рік, 2017 рік, січень 2018 року, квітень 2018 року. Позивач зауважив, що під час камеральної перевірки відповідачем не було враховано те, що виписані КПТМ «Криворіжтепломережа» податкові накладні за 2016 рік вже були об`єктом дослідження під час позапланової виїзної перевірки підприємства в травні 2018 року. Стосовно порушення вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині своєчасності реєстрації податкових накладних за 2017 рік, січень 2018 року, квітень 2018 року позивач наголосив, що дані накладні складені на постачання неплатнику податку на додану вартість (далі ПДВ), а, отже, є такими, що не надаються отримувачу (покупцю), у зв`язку з чим штрафні санкції, передбачені ст. 120-1 Податкового кодексу України, не повинні були застосовуватись до КПТМ «Криворіжтепломережа». Також позивач зазначив, що у відповідності до законодавчих змін підприємством, починаючи з січня 2016 року, були задекларовані суми ПДВ за касовим методом за податковими накладними, виписаними до 01.07.2015р. на суму 40 903 962, 41 грн., однак обрахунок суми накладних останні на момент подачі позову так і не потрапили, тому, як наслідок, реєстраційний ліміт підприємства в системі електронного адміністрування ПДВ не був поповнений жодного разу з вини Державної фіскальної служби України.
Справі за даним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/3069/19 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Позовна заява КПТМ «Криворіжтепломережа» не відповідала вимогам ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, тому ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2019р. була залишена без руху, з встановленням позивачу терміну для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної зави без руху.
На виконання ухвали суду від 09.04.2019р. позивач виправив вказані недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 р. прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі №160/3069/19 за вищезазначеним позовом, ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
13.06.2019 р. представником відповідача надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому контролюючий орган заперечив проти задоволення позовних вимог. Стосовно доводів позивача, що податкові накладні підприємства за 2016 рік вже були об`єктом перевірки, відповідач зауважив, що наведене з урахуванням приписів ст. 78 Податкового кодексу України накладає на контролюючий орган заборону проведення документальної позапланової перевірки, в той час як в даному випадку ним була проведена камеральна перевірка. На спростування тверджень позивача про відсутності правових підстав для застосування до нього штрафних санкцій з огляду на те, що податкові накладні були складені КПТМ «Криворіжтепломережа» на постачання неплатнику ПДВ, відповідач зазначив, що системний аналіз ст. 201, п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України свідчить, що для звільнення від відповідальності, передбаченої п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та одночасно повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або оподатковуються за нульовою ставкою. Відповідач вважає, що наведені у позові обставини не спростовують імперативного обов`язку підприємства щодо своєчасної реєстрації виписаних останнім податкових накладних в ЄРПН.
20.06.2019 р. представником КПТМ «Криворіжтепломережа» подано до суду відповідь на відзив, в якому позивач виклав свою позицію щодо тлумачення підстав для незастосування до платника штрафних санкцій за п.п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу, яка полягає в тому, що звільнення від такої відповідальності відбувається у разі порушення строків реєстрації трьох окремих видів податкових накладних. Крім того, позивач зауважив, що податкове законодавство передбачає поняття презумпції правомірності рішень платника та повторно наголосив, що виписані підприємством податкові накладні за 2016 рік вже були об`єктом дослідження під час позапланової виїзної перевірки КПТМ «Криворіжтепломережа» в травні 2018 року. Позивач зауважив, що нормами Податкового кодексу України не передбачено право контролюючого органу на проведення повторної перевірки щодо тих же обставин, які вже перевірялись, а також не передбачено право на повторне застосування до платника штрафних санкцій за те саме правопорушення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
11.07.2019 р. та 15.08.2019 року представником позивача подано до суду письмові пояснення, в якому останній зауважив, що поточна редакції п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України набрала чинності з 01.01.2017 р., у зв`язку з чим в розумінні положень Конституції України не може бути застосовано до правовідносин, які склалися раніше (зокрема, у 2016 році). Крім того, представник позивача повторно наголосив на тому, що у даному випадку має місце триваюче правопорушення з боку Державної фіскальної служби України, та, як наслідок, несвоєчасна реєстрація податкових накладних підприємства в ЄРПН з огляду на відсутність коштів на реєстраційному ліміті позивача. Також зазначив, що податкове повідомлення-рішення, що є предметом оскарження складено, зокрема, за період червень-грудень 2016 року, однак такі податкові накладні вже були об`єктом дослідження під час виїзної перевірки в травні 2018 року, рішення стосовно них не приймалось.
15.08.2019 р. представником відповідача надано до суду клопотання щодо залучення до матеріалів справи копії витягу податкових накладних, виписаних КПТМ «Криворіжтепломережа» за 2016-2018 рр.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, відповіді на відзив та поясненнях, просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на відзив на адміністративний позов та заперечення, що містяться в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви просила відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
В акті перевірки контролюючий орган дійшов до висновку щодо порушення підприємством граничних строків реєстрації перелічених в акті перевірки виписаних КПТМ «Криворіжтепломережа» податкових накладених за 2016 рік; за 2017 рік; січень 2018 року; березень 2018 року; квітень 2018 року; травень 2018 року; липень 2018 року; вересень 2018 року; жовтень 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН).
Не погодившись із висновками податкового органу, позивач направив до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області заперечення на акт перевірки за вих. №3667/04 від 21.12.2018р.
КПТМ «Криворіжтепломережа» оскаржило дане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку шляхом направлення до Державної фіскальної служби України скарги за вих. №142/04 від 16.01.2019р.
Таким чином, не погодившись із висновками контролюючого органу в акті перевірки та винесеним на підставі останнього податковим повідомленням-рішенням, КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із даним позовом.
Вирішуючи спір по суті та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
За змістом пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла в спірний період складання підприємством податкових накладних за 2016 рік), передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування.
У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з Податковим кодексом України.
Пунктом 120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла в спірний період складання підприємством податкових накладних за 2016 рік), передбачено, що у разі порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 Податкового кодексу України, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та201 Податкового кодексу України покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в сумі:
10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.
У редакції, діючий на дату вчинення правопорушення (в редакції, яка діяла в спірний період складання підприємством податкових накладних за 2017-2018рр.), відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Пунктом 120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла в спірний період складання підприємством податкових накладних за 2017-2018рр.), передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість регулюються статтею 200.1 Податкового кодексу України.
Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість затверджено постановою Кабінету Міністрів України №569 від 16.10.2014р. (далі - Порядок).
Згідно з п.13 Порядку сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі обчислюється автоматично.
Відповідно до п. 200.1.3 ст. 200.1 Податкового кодексу України, платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (S Накл), обчислену за такою формулою:
SНакл = SНаклОтр + SМитн + SПопРах + SОвердрафт - SНаклВид - SВідшкод - SПеревищ, де:
S НаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;
S Митн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України, крім сум податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником;
S ПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 200-1.2 цієї статті.
Під час розрахунку показника S ПопРах також враховується сума коштів у разі проведення органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку. При цьому для поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати яких настав, що обліковується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до виконання в повному обсязі за коригуючими реєстрами.
Порядок та строки врахування таких сум у системі електронного адміністрування податку встановлюються Кабінетом Міністрів України.
S Овердрафт - сума середньомісячного розміру сум податку, які за останніх 12 звітних (податкових) місяців були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані платником - сільськогосподарським підприємством, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу.
Показник S Овердрафт щокварталу (протягом перших шести робочих днів такого кварталу) підлягає автоматичному перерахунку з урахуванням показника середньомісячного розміру сум податку, які за останніх 12 звітних (податкових) місяців станом на дату такого перерахунку, були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані платником - сільськогосподарським підприємством, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу. Такий перерахунок здійснюється шляхом віднімання суми попереднього збільшення та додавання суми збільшення згідно з поточним перерахунком.
S Перевищ - загальна сума перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником податкових накладних, зареєстрованих у Реєстрі, яка визначається як різниця між:
сумами податкових зобов`язань за операціями з постачання/надання товарів/послуг та отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України, здійсненими після 1 липня 2015 року, та їх подальшого коригування згідно із статтею 192 Кодексу, задекларованими платником у податкових деклараціях з податку (поданих контролюючому органу починаючи з податкової звітності за липень 2015 року для платників податку, що застосовують місячний звітний період, за III квартал 2015 року - для платників податку, що застосовують квартальний звітний період) з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них;
сумами податку, зазначеними платником податку в податкових накладних, що складені за такими операціями (в тому числі податкових накладних, які не видаються отримувачу, а також складених під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України), здійсненими після 1 липня 2015 року, та розрахунків коригування, складених починаючи з 1 липня 2015 року та зареєстрованих в Реєстрі, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року (п.9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 (із змінами і доповненнями).
Згідно з п. 200.1.9 ст. 200.1 Податкового кодексу України, якщо у платника податку загальна сума податкових зобов`язань, зазначених ним у поданих податкових деклараціях з урахуванням уточнюючих розрахунків до них, перевищує суму податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (S Перевищ), а сума, визначена пунктом 200.1.3 статті 200.1 цього Кодексу (S Накл), є недостатньою для реєстрації таким платником податкової накладної або розрахунку коригування до такої податкової накладної за звітні періоди виникнення такого перевищення, платник податку має право зареєструвати податкову накладну або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, що дорівнює значенню показника S Перевищ, зменшеного на суму задекларованих до сплати податкових зобов`язань за періоди починаючи з 1 липня 2015 року (включаючи податкові зобов`язання, які були сплачені платником податку, та податкові зобов`язання, які не були сплачені платником податку) та збільшеного на значення показника S ПопРах незалежно від значення показника S Накл, визначеного відповідно до пункту 200.1.3 цієї статті.
Платник податку має право зареєструвати в порядку, визначеному абзацом першим цього пункту, тільки податкові накладні за звітні періоди, в яких виникло перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (S Перевищ).
Судом встановлено та не спростовано позивачем факт порушення останнім граничних строків реєстрації перелічених в акті перевірки податкових накладних в ЄРПН.
Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
У відповідності до Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України за №1307 від 31.12.2015р. (далі - Порядок №1307), у разі постачання товарів/послуг отримувачу (покупцю), який не зареєстрований як платник податку, та у разі складання податкової накладної за щоденним підсумком операцій у графі "Отримувач (покупець)" зазначається "Неплатник", а у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставляється умовний ІПН " НОМЕР_1 ".
Відповідно до пункту 8 Порядку №1307, при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» робиться помітка «X» та зазначається тип причини:
01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку);
02 - Складена на постачання неплатнику податку;
03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку;
04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання;
05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку;
06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих;
07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України;
08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість;
09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість;
10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності;
11 - Складена за щоденними підсумками операцій;
12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку);
13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності;
14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента;
15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання.
В інших випадках у верхній лівій частині податкової накладної тип причини не зазначається (нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються).
Відповідно до пункту 16 Порядку №1307 - до графи 8 податкових накладних вноситься код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.
Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.
Системний аналіз приписів статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, Порядку №1307 дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Наведена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 04.09.2018р. по справі №816/1488/17 та від 11.12.2018р. по справі №807/68/18.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом встановлено та підтверджується позивачем, що виписані останнім податкові накладні за 2017 рік, січень 2018 року, квітень 2018 року, перелік яких наведено в акті перевірки, були виписані на постачання товарів/робіт/послуг неплатнику ПДВ, тобто є такими, що не надавались отримувачу (покупцю), однак позивачем не доведено, що при цьому дані накладні були виписані по операціям, які звільнені від оподаткування або обсяги постачання по яким оподатковано за нульовою ставкою.
Встановлені під час камеральної перевірки порушення КПМТ «Криворіжтепломережа» граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН зумовили застосування контролюючим органом штрафних санкцій до платника податку у розмірах, встановлених статтею 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час вчинення правопорушення в період 2016-2018рр.).
За таких обставин, суд доходить висновку про правомірність застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій за порушення останнім граничних строків реєстрації зазначених в акті перевірки податкових накладних за 2017 рік, січень 2018 року, квітень 2018 року в ЄРПН на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.
Постановою Кабінету Міністрів України "Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010 р. (далі - Порядок №1246) встановлений механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до абзацу 9 п. 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200.1.3 і 200.1.9 статті 200.1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року).
Згідно із п. 13 Порядку №1246 - за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття (ст. 15 Порядку №1246).
Пунктом 201.10. статті 201 Податкового кодексу України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. В розділі "Результат обробки" зазначається прийняття або неприйняття даного документу та у разі неприйняття вказується причина.
Натомість, позивачем не надано до суду інформації щодо підтвердження своєчасної реєстрації відповідних податкових накладних в ЄРПН, як і не надано доказів того, що позивач звертався зі скаргами до Державної фіскальної служби України з приводу неналежної роботи системи електронного адміністрування та затримки в реєстрації податкових накладних.
Відповідно до п. 42-1.10 ст. 42-1 Податкового кодексу України, платник податків звільняється від відповідальності у разі, коли у роботі електронного кабінету виявлена технічна та/або методологічна помилка і така помилка визнана технічним адміністратором та/або методологом електронного кабінету або її існування підтверджено рішенням суду. У такому разі штрафні санкції та пеня, передбачені цим Кодексом, за порушення податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що спричинені технічною та/або методологічною помилкою у роботі електронного кабінету, не застосовуються, підстави для притягнення платника податків та/або його посадових осіб до адміністративної, кримінальної відповідальності відсутні. Ненарахування штрафних санкцій та/або пені за порушення, що спричинені технічною та/або методологічною помилкою у роботі електронного кабінету, закріплюється (реалізується) в програмному забезпеченні, яке застосовується для автоматичного розрахунку штрафних санкцій та/або пені за порушення податкового законодавства.
При цьому, дії контролюючого органу щодо роботи електронного кабінету та виявлені технічні та/або методологічні помилки позивачем не оскаржувалися.
Суд зазначає, що відомості щодо дати та часу першої подачі до реєстрації в ЄРПН зазначених в акті перевірки податкових накладних, та докази підтвердження відмови контролюючого органу в реєстрації цих накладних КПТМ «Криворіжтепломережа» до суду не надано.
Тобто, позивач не підтвердив суду ту обставину, що зазначені в акті перевірки податкові накладні подавалися до реєстрації в ЄРПН у визначені п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України строки, але при цьому безпідставно не були зареєстровані податковим органом.
Таким чином, судом встановлено, що податкові накладні, які відображені в акті перевірки, були вперше подані позивачем датами, які вказані в акті перевірки.
Щодо тверджень позивача стосовно того, що складені підприємством податкові накладні за 2016 рік вже були об`єктом досліджень під час позапланової виїзної перевірки слід зазначити таке.
У відповідності до норм абз. 2 п. 78.2 ст. 78 Податкового кодексу України, контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.
Отже з наведеного вбачається, що законодавець обмежив право фіскального органу на проведення документальних позапланових перевірок, якщо питання, що є предметом таких перевірок, були охоплені під час попередніх перевірок.
Водночас, Податковий кодекс України не містить обмежень щодо проведення саме камеральних перевірок щодо питань, які вже досліджувались в рамках інших перевірок за той самий період, у зв`язку з чим посилання позивача на неправомірність проведення контролюючим органом відповідної камеральної перевірки не можуть бути прийняті судом до уваги.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010р., заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Приймаючи до уваги викладене та перевіривши дії відповідача з приводу правомірності прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, суд доходить до висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Статтями 6, 7 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України.
З урахуванням того, що позов не підлягає задоволенню, судові витрати слід покласти на позивача згідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 06 вересня 2019 року.

Суддя Н.В. Боженко