Справа № 172/785/19 (2-а/172/62/19)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 172/785/19 (2-а/172/62/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Баранник Н.П., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05.08.2019 (головуючий суддя Битяг І.Г.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Вінницькій області Сінькевича Тараса Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Вінницькій області Сінькевича Тараса Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

Позов обґрунтовано тим, що постановою старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Вінницькій області Сінькевича Т.О. від 20 червня 2019 року серії ДП18 № 538990 на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП за те, що він керував ТЗ та перевозив великогабаритний вантаж - комбайн з жаткою ширина якого становила 3 м 85 см та висота 4,55 м без відповідних дозвільних документів, чим порушив п. 22.5 ПДР. Вважає постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню оскільки на момент його зупинки працівниками поліції він мав дозвіл на перевезення великогабаритного вантажу, який відповідав параметрам вказаним у дозволі. Крім того, працівник поліції здійснював вимірювання вантажу неналежним приладом, оскільки габаритно-ваговий контроль, а саме перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу здійснюється на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05.08.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що відповідачем доведено факт вчинення адміністративного правопорушення належними доказами, а саме фотоматеріалами, на яких видно факт здійснення замірів габаритів вантажу, перевищення дозволених габаритів та накладною з якої видно, що вантажем є зернозбиральний комбайн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким задовольнити позов. Зазначає, що відповідачем не доведено належними доказами факт скоєння правопорушення, вказує, що перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу здійснюється на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю, однак така перевірка у відповідних пунктах не проводилася; посилається також на відсутність зазначення в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності технічного пристрою, на який здійснено фотозйомку правопорушення. Вважає, що зазначене є підставою для скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідачем до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не надано, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Вінницькій області Сінькевича Т.О. від 20 червня 2019 року серії ДП18 № 538990 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП за те, що він на автодорозі М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький керуючи транспортним засобом MAN TGX 26.480 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом TAD CLASSIC номерний знак НОМЕР_2 ХІ перевозив великогабаритний вантаж - комбайн з жаткою ширина якого становить 3,85 м та висота 4,55 без відповідних дозвільних документів. (копія постанови а. с. 7).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про автомобільні дороги», КУпАП, норми Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, норми Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30, норми Постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування».

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

В силу пункту 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином органи Національної поліції мають правові підстави для контролю за дотриманням Правил дорожнього руху та в разі встановлення порушення цих правил, розглянути справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Слід зазначити, що Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30, згідно п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Таким чином, великогабаритні та великовагові транспортні засоби автомобільними дорогами мають переміщуватися за спеціальними нормами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі - Порядок).

Відповідно до п.6 Порядку, габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Отже, габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю.

Натомість, матеріали справи не містять підтверджень, що габаритно-ваговий контроль вантажу був здійснений у пункті габаритно-вагового контролю.

Аналіз вищезазначеної норми дає підстави для висновку, що вказано норма була порушена суб`єктом владних повноважень.

При цьому, в силу п.13 Порядку, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи містить товарно-транспортну накладну №б/н від 18.06.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 здійснював перевезення комбайна « New Holland», в с. Веселівка Христинівського району, Черкаська область (копія накладної, а.с. 25). Водночас, зазначеною накладною не встановлюються габарити комбайна «New Holland». Отже вказана накладна може слугувати доказам перевезення вантажу, при цьому вказана товарно-транспортна накладна не може підтверджувати певні габарити вантажу.

Матеріали справи містять фото матеріали (а.с. 26-29).

На думку колегії суддів апеляційної інстанції фото матеріали, що містяться у справі не можна визнати належними доказами, що підтверджують вчинення правопорушення.

Так, постанова від 20 червня 2019 року серії ДП18 № 538990 про накладення на позивача адміністративного стягнення не містить посилання на технічний засіб яким здійснено фото або відеозапис.

Натомість в силу ст. 283 КуПАП, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинна містити технічний засіб яким здійснено фото або відеозапис.

Зокрема така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року, справа № 337/3389/16а.

Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Водночас слід зазначити, що фото, що містяться в матеріалах справи (а.с. 26-29) не містять жодної інформації щодо габаритів вантажу.

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Матеріали справи не містять належних доказів, що підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тому спростовується висновок суб`єкта владних повноважень про можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, факт вчинення позивачем правопорушення належними та допустимими доказами відповідачем не підтверджено.

Тобто, відповідач не довів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Слід зазначити, що частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень процесуальних/процедурних норм є запорукою притягнення винної особи до відповідальності. Однак порушення таких приписів може бути покладено в основу скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вищезазначене є підставою для висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції рішенням суду права, свободи та інтереси позивача захищені, а права та інтереси відповідача не порушені.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на результати апеляційного розгляду та характер спірних правовідносин, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05.08.2019 - задовольнити.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05.08.2019 - скасувати.

Позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 20 червня 2019 року серії ДП18 № 538990 про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП - закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови виготовлено 18.10.2019.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя Н.П. Баранник