Справа № 263/5513/19
Суддя: Кулик С. В.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/5513/19
Провадження № 2-а/264/184/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Кулика С.В.,

за участю секретаря судового засідання Чапни А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Сологуб Євгена Олександровича, третя особа Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача - поліцейського Управління патрульної поліції у Запорізькій області Сологуб Є.О. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем відносно позивача було винесено постанову серії ЕАВ № 1033645 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 01.04.2019 року приблизно о 12.30 год. позивач керував автомобілем Mitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_1 , на автошляху М18 273 км, в населенному пункті с.Михайлівка, зі швидкістю 101 км/год, перевищивши при цьому встановлене обмеження швидкості руху більш як на 50 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України. Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що швидкість руху не перевищував, доказів на підтвердження перевищення ним швидкості під час руху на автомобілі йому надано не було, та на його зауваження відповідач не реагував, склавши постанову, з якою він категорично не погоджується. Крім того зазначив, що виявлення та фіксування відповідачем порушення здійснювалося в спосіб, не передбачений законодавством України, докази, отримані за допомогою приладу TruCam, є неналежними доказами, оскільки вказаний технічний засіб, яким нібито зафіксовано порушення вимог ПДР України, виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1-2903-2012 від 29/08/2012 року не є чинним з 02.11.2015 року. Відповідачем не були з`ясовані всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, оцінка доказів не ґрунтувалася на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи. У зв`язку з цим позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав з даним позовом.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17.04.2019 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач в судове засідання надав заяву з проханням про розгляд справи за його відсутністю та задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову, зазначивши про те, що ним дійсно було винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху в автоматичному режимі, оскільки, позивач рухався в населеному пункті зі швидкістю 101 км/год, при цьому порушив встановлене обмеження швидкості руху у населеному пункті більш як на 50 км/год. Ним правомірно застосовано скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст.258 КУпАП.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надіслав до суду аналогічні за змістом пояснення щодо позову, окрім того зазначив, що у постанові серії ЕАВ № 1033645 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП зазначено про те, що вимірювання швидкості руху здійснювалось за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, та правомірність використання приладу TruCam LTI 20/20 підтверджується відповідним свідоцтвом про повірку приладу та наявністю відповідного експертного висновку, які додані до письмових пояснень. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується фотознімком, зробленим за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM, у зв`язку з чим постанова є обґрунтованою та винесеною з дотриманням норм КУпАП.

Позивач також надав суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що швидкість поліцейським вимірювалася в місці, не позначеному дорожнім знаком у відповідності до Правил дорожнього руху України та Держстандарту ДСТУ 4100:2014. Для позначення таких ділянок доріг в ПДР передбачений інформаційно-вказівний знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Як і інші знаки «п`ятої» групи, він повинен встановлюватися безпосередньо перед відповідною ділянкою дороги, а в п.10.7.63 Держстандарту зазначено, шо "для визначення зони дії ділянки дороги, на якій можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів, знак 5.70 застосовують з табличкою 7.2.1. або в нижній частині знаку 5.70 розміщують зображення відповідно до таблички 7.2.1.

Швидкість 101 км/годину, заявлена відповідачем, як швидкість саме його автомобіля, не

має до нього ніякого відношення, оскільки він рухався у потоці автомобілів і з такою швидкістю міг рухатися інший транспортний засіб поруч з ним.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 01.04.2019 року поліцейським Управління патрульної поліції у Запорізькій області Сологуб Є.О. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ №1033645 щодо позивача ОСОБА_1 , в якій зазначено, що останній 01.04.2019 року приблизно о 12.30 год. керував автомобілем Mitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_1 , на 273 км автошляху М18, в населенному пункті с.Михайлівка, зі швидкістю 101 км/год, перевищивши при цьому встановлене обмеження швидкості руху більш як на 50 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України, швидкість зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості руху транспортного засобу TruCam LTI 20/20, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Позивачем не визнаються обставини порушення ним п. 12.4 ПДР України, а саме: перевищення швидкості руху у населеному пункті більш ніж на 50 км/год.

Згідно із п. 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

У відповідності до ч. 1 ст. 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст.122КУпАП розглядають органи внутрішніх справ (Національна поліція) та накладають стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст.258 КУпАП.

Разом з тим, статтею 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд погоджується з думками відповідача та третьої особи щодо того, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UA-MI/2903-2012.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam", який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Представником третьої особи до письмових пояснень додані свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13552, видане ДП "Укрметртестстандарт" від 14.12.2018 року, та чинне до 14.12.2019 року, згідно з яким лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 № TС000607, є придатним до застосування, а також свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13782 від 06.12.2018 року та чинне до 06.12.2019 року, згідно з яким лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 № TС000607, є придатним до застосування.

Крім того, можливість використання приладу TruCam LTI 20/20 підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/20/03/-3008, наданого третьою особою, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові відсутні відомості щодо серійного номеру лазерного вимірювачу TruCam, яким нібито зафіксовано вчинення ОСОБА_1 правопорушення. У зв`язку з чим, суд позбавлений можливості зробити однозначний висновок про те, яким саме технічним приладом фіксувалося правопорушення та яким саме з наданих свідоцтв про повірку підтверджується його придатність до застосування.

У письмових поясненнях третьої особи взагалі йдеться мова про свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/111923, видане ДП "Укрметртестстандарт" від 25.09.2018 року, чинне до 25.09.2019 року, яке стосується зовсім іншого лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № TС000800, який не має відношення до обставин справи.

Судом було досліджено роздруківки фіксування лазерним вимірювачем TruCam, надані відповідачем та третьою особою на стороні відповідача в якості доказу, та встановлено, що за допомогою приладу TruCam ТС000607 зафіксовано, що автомобіль з державним номером НОМЕР_1 , 01.04.2019 року о 12:23:38 год. на 289 км автошляху М18 рухався зі швидкістю 101 км/год.

При цьому, суд звертає увагу на те, що дані наданих відповідачем та представником третьої особи роздруківок фіксування лазерним вимірювачем TruCam правопорушення в автоматичному режимі у якості доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення не збігаються з даними, зазначеними в п.6 оскаржуваної постанови «Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення». Так, у постанові зазначено місце вчинення правопорушення 273 км автошляху М18, населений пункт село Михайлівка, в той час у роздруківці вказане місце 289 км автошляху М-18; у постанові час вчинення правопорушення зазначений 12:30:20 год., в той час, як в роздруківці зазначений час вчинення правопорушення - 12:23:38 год.

За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на імперативний обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а також у порядку, передбаченому ч.2 ст. 77 КАС України довести у подальшому перед судом правомірність своїх дій, і такі обставини повинні бути підтвердженні як належними, допустимими, достовірними, такі достатніми доказами, суд не може прийняти як докази правомірності дій працівника поліції та законність винесення оскаржуваної постанови лише саму постанову та роздруківки фіксування лазерним вимірювачем TruCam, дані яких не збігаються, оскільки з них не вбачається беззаперечного факту порушення п. 12.4 ПДР України саме ОСОБА_1 .

Отже, відповідач правомірність свого рішення не довів, а обставини, викладені у його запереченнях не спростовують доводів позивача, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, постанова у справі про адміністративне правопорушення від 01 квітня 2019 року серії ЕАВ №1033645 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Відповідно до ст. 143 КАС України судовий збір відноситься на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 10, 11, 72, 77, 242, 245, 246, 286 КАС України, ст. ст. 9, 122, 219, 251, 280, 284, 293 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Сологуб Євгена Олександровича, третя особа Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 01 квітня 2019 року серії ЕАВ №1033645 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень, - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - інспектор роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенант поліції Сологуб Євген Олександрович; місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96.

Третя особа - Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, , юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96.

Суддя С.В.Кулик