Справа № 520/4281/19
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 р.Справа № 520/4281/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 року (ухвалене суддею Зінченко А.В., повний текст якого складено 08.08.2019 року) по справі № 520/4281/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (в подальшому - ГУНП в Харківській області), в якому просив: визнати наказ начальника ГУНП в Харківській області № 292 від 28.03.2019 р. "Про застосування дисциплінарного стягнення до старшого слідчого СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 у вигляді суворої догани незаконним та скасувати; стягнути з ГУНП в Харківській області на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10000 гривень.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 р. та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Крім того, апелянтом подано клопотання про витребування нових доказів до апеляційної скарги на вищевказане рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Кримінального процесуального кодексу України (в подальшому - КПК України), Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином. просив розгляд справи проводити за його відсутністю.

У судове засідання відповідач свого представника не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Щодо клопотання апелянта про витребування у якості доказів по справі кримінальні провадження та інформацію щодо перебування позивача у відпустці, на лікарняному та на чергуваннях починаючи з жовтня 2018 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 79 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно із ч. 4 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем, а ні під час подання позову до суду першої інстанції, а ні під час розгляду справи у суді першої інстанції клопотання про витребування доказів не заявлялося, доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції позивачем не подано, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції залишає клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів без задоволення.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі рапорту заступника начальника ГУНП в Харківській області полковника поліції Чижа С.А. від 20.02.2019 р. щодо порушень слідчим СВ відділу поліції в метрополітені ГУ НП в Харківській області майором поліції ОСОБА_1 вимог кримінального процесуального законодавства України при проведенні досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000010, № 0000011, №0000008, №0000256, № 0000255, № 0000268, №0000277, № 0000276, № 0000278, № 0000224, № 0000275, № 0000254, наказом начальника ГУНП в Харківській області від 25.02.2019 р. № 326 призначено проведення службового розслідування з метою встановлення факту відсутності або наявності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку.

12.03.2019 р. позивач був ознайомлений з вищезазначеним наказом та матеріалами, які стали підставою для призначення службового розслідування.

25.03.2019 р. дисциплінарною комісією складено та затверджено висновок службового розслідування, відповідно до якого пропонувалось за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у недотриманні вимог ч. 2 ст. 9, ст. 25, ст. 28, ч. 4 ст. 38, ч. 1 ст. 40, ч. 2 ст. 93 КПК України допущені під час розслідування вищевказаних кримінальних проваджень ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.

За результатами проведеного службового розслідування наказом начальника ГУНП в Харківській області Бех О.В . № 292 від 28.03.2019 р. позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось в порушенні вимог ч. 2 ст. 9 (законність), ст. 25 (публічність), ст. 28 (розумні строки), ч. 4 ст. 38 (органи досудового розслідування), ч. 1 ст. 40 (слідчий), ч. 2 ст. 93 (збирання доказів) КПК України, під час досудового розслідування в кримінальних провадженнях № 0000010, № 0000011, № 0000256, № 0000255, № 0000254, № 0000268, № 0000277, № 0000276, № 0000278, № 0000224, № 0000275.

Не погоджуючись з вказаним наказом відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ обґрунтований та не підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 1 та 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч. 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію").

Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, статтею 1 якого встановлено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно із ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4, ч.3,5 розділу 6 Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 № 570, слідчий при виконанні своїх службових обов`язків зобов`язаний дотримуватися вимог КПК України; забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК України строків; забезпечувати реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження.

Судовим розглядом встановлено, що висновками службового розслідування встановлено, що позивачем порушено вимог ч. 2 ст. 9, ст. 25, ст. 28, ч. 4 ст. 38 , ч.1 ст. 40 , ч. 2 ст. 93 КПК України (слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій; зобов`язаний проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом, а також щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин провадження),

У кримінальному провадженні №0000010 від 11.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (в подальшому - КК України) слідчі дії з часу внесення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не проводились, не допитано потерпілого, свідка події, в матеріалах кримінального провадження відсутні документи на мобільний телефон, не надано запитів до КР «Харківський метрополітен» з приводу отримання відеозаписів з камер відео спостереження, до ломбардів, з метою встановлення місцезнаходження викраденого мобільного телефону, до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до інформації, що міститься у операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Лайфселл» та про призначення судово-товарознавчої експертизи ОСОБА_1 не звертався.

Крім того, вказані порушення встановлені у кримінальних провадженнях № 0000224 від 13.10.2018, р. №0000255 від 01.12.2018 р., №0000256 від 01.12.2018 р., № 0000268 від 11.12.2018 р., № 0000011 від 12.01.2019 р., які розпочаті за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Щодо кримінального провадження № 0000277 від 19.12.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України службовим розслідуванням встановлено, що позивачем не отримано відповідь КП «Харківський метрополітен» щодо наявності відеозаписів з камер відео спостереження; не надано запитів до ломбардів щодо встановлення місцезнаходження викраденого майна, до НБУ щодо співвідношення 10 доларів США до гривні станом на 18.12.2018 р., не направлено до суду клопотання про призначення судово-товарознавчої експертизи.

В кримінальному провадженні № 0000276 від 18.12.2018 р. та № 0000278 від 20.12.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України позивачем не отримано відповідь КП «Харківський метрополітен» щодо наявності відеозаписів з камер відео спостереження, не направлено до суду клопотання про призначення судово-товарознавчої експертизи.

В кримінальному провадженні № 0000275 від 18.12.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 185 КК України позивачем не отримано відповідь КП «Харківський метрополітен» щодо наявності відеозаписів з камер відео спостереження, з метою встановлення місцезнаходження викраденого мобільного телефону, не направлено запитів до ломбардів, до суду з клопотаннями про тимчасовий доступ до інформації, що міститься у операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Лайфселл» позивач також не звертався.

Аналогічні порушення вимог КПК України встановлені в кримінальному провадженні № 0000254 від 01.12.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем зазначено, що під час проведення досудового розслідування у вказаних кримінальних провадженнях порушень вимог кримінального процесуального законодавстві України ним допущено не було.

У зв`язку із великою завантаженістю у нього не було фізичної можливості проводити слідчі дії по вищевказаним кримінальним провадженням. Крім того з 05.11.2018 р. по 25.11.2018 р. він перебував у щорічній відпустці, а з 31.01.2019 р. по 08.02.2019 р. перебував на лікарняному.

Доводи апелянта, що для виконання службових обов`язків його не забезпечено відповідним обладнанням, у зв`язку з чим в нього відсутня можливість в повному обсязі виконувати свої функціональні обов`язки, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки згідно пояснень, наданих заступником начальника ВП в Метрополітені ГУНП в Харківській області начальника СВ Муслакова Ю.М. ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області закріплена комп`ютерна техніка: 1) Монітор, системний блок, клавіатура, мишка - інвентарний номер№101480221; 2) Блок живлення - інвентарний номер №1; 3) МФУ- інвентарний номер № з можливістю виходу до мережі «Інтернет», яка знаходиться у службовому кабінеті № 50, який закріплений за нею та слідчі СВ мають можливість використовувати дану техніку у разі службової необхідності та позивачу за його рапортом від 19.02.2019 р. надано друкарську машинку, папір для користування в службовій діяльності та роздруковані бланки процесуальних документів.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування, згідно довідки про результати роботи позивача за період з грудня 2018 р. по 21.03.2019 р., за вказаний період слідчим до суду направлено лише 1 обвинувальний акт, закрито на підставі ст. 284 КПК України 9 кримінальних проваджень, з яких у 2 кримінальних провадженнях прокурором скасовані постанови про закриття, у зв`язку з проведенням досудового розслідування не в повному обсязі та допущеними порушеннями вимог КПК України під час досудового розслідування.

Крім того, судовим розглядом встановлено , що позивач має діюче дисциплінарне стягнення - догану, оголошену наказом ВП в метрополітені ГУ НП в Харківській області від 21.03.2019 р. № 26.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем при проведенні службового розслідування та винесені оскаржуваного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності дотримано вимоги КПК України, Дисциплінарного Статуту Національної поліції України та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, у зв`язку з чим оскаржуваний наказ не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст. ст. 9, 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 року по справі № 520/4281/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду

.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 28.10.2019 року