Справа № 640/18590/18
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління ДФС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення не зазначений, дата складання повного тексту: не зазначена) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дтк-Трейдінг» до Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування акту, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Дтк-Трейдінг» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування акту опису майна від 27 вересня 2018 року № 240/26-15-17-02-17.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідно до п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

За даними інформаційно-телекомунікаційних систем «Податковий блок», станом на 15.05.2018 р. в ІКП ТОВ «Дтк-Трейдінг» обліковувався податковий борг в загальній сумі 4885381, 93 грн по податку на прибуток приватних підприємств, який виник в результаті несплати граничним терміном грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 01.09.2017 р. № .

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Апелянт зауважує, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017 р. по справі № 826/14412/17 в задоволенні адміністративного позову ТОВ «Дтк-Трейдінг» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.09.2017 р. № відмовлено повністю. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2018 р. апеляційну скаргу ТОВ «Дтк-Трейдінг» залишено без задоволення, постанову ОАС м. Києва від 14.12.2017 р. - без змін.

Апеляінт вважає, що оскільки постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили з дати її прийняття, то на момент прийняття оскаржуваного акту (27.09.2018 р.) сума податкового зобов`язання була узгодженою.

Крім того, апелнт звертає увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що станом на 27.09.2018 р. в ГУ ДФС у м. Києві була відсутня інформація про перебування вищезазначених транспортних засобів в заставі інших осіб, про що відповідачем до суду першої інстанції була надана копія витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 25.09.2019 р. за вх. № 34934, у якому позивач проти апеляційної скарги відповідача заперечує в повному обсязі.

Позивач зазначає, що не ставить під сумнів факт виникнення податкового боргу в період з 04.04.2018 року по 31.01.2019 р., який виник після прийняття постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2018 року за його позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Предметом доказування у цій справі є лише правомірність опису майна у податкову заставу.

Натомість, позивач звертає увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що відповідно до пункту 91.1 статті 91 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою контролюючого органу. Податковий керуючий має права та обов`язки, визначені цим Кодексом.

При цьому, податковий борг у позивача виник 04.04.2018 р., а податковий керуючий була призначена наказом Головного управління ДФС у м. Києві № 4931 від 30.03.2018 р., що, на думку позивача, є порушенням вищевказаної норми.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зважає на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, за даними інформаційно-телекомунікаційних систем «Податковий блок» станом на 15.05.2018 р. за позивачем обліковувався податковий борг в загальній сумі 4885381, 93 грн.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017 року по справі № 826/14412/17 в задоволенні адміністративного позову ТОВ «Дтк-Трейдінг» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 01.09.2017 р. № відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2018 року по справі № 826/14412/17 апеляційну скаргу ТОВ «Дтк-Трейдінг» залишено без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017 року - без змін.

Керуючись вимогами п.59.1 ст. 59, ст. 89 Податкового кодексу України та п. 3.1 розділу ІІІ Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, ГУ ДФС у м. Києві сформовано та направлено позивачу податкову вимогу від 17.05.2018 року № 98841-17, рішення від 17.05.2018 року № 98841-17 про опис майна у податкову заставу та лист щодо надання переліку майна, яке перебуває у власності підприємства та яке може бути використане як джерело погашення податкового боргу від 22.05.2018 р. № 23759/10/26-15-17-12-39, яке було отримане позивачем 18.06.2018 року.

27.09.2018 року податковим керуючим із залученням понятих, було складено акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави № 240/26-15-17-02-17, а саме:

- Еверласт НПЦ-30-01, (2014) білий, № двиг № шасі Y79642293E1B21116. № куз.;

- Еверласт НПЦ-30-01, (2014) білий, № двиг № шасі Y79642293E1B21117. № куз.;

31.01.2019 року Верховний Суд прийняв постанову, якою скасував постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2018 року у справі № 826/14412/17, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень п.п. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно п. 89.2 ст. 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Пунктом 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України передбачено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції було встановлено, що транспортні засоби перебували в заставі ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» згідно договору застави транспортних засобів № ТЗ-КІЕ-2843/2 від 29.03.2017 року.

Апелюючи на такий довід відповідач зазначив, що судом першої інстанції не було взято до уваги витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, який було долучено відповідачем до матеріалів справи.

Перевіряючи вказаний довід апеляційної скарги, колегією суддів було встановлено, що згідно витягу № 57047885, виданого 27.09.2018 р. (в день прийняття оскаржуваного акту) в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості щодо обтяжень на предмет застави відсутні (а. с. 28).

Відтак судом першої інстанції було невірно встановлено обставини справи, що призвело до хибних висновків в цій частині.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу позивач з посиланням на положення п. 91.1 ст. 91 ПК України звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що податкового керуючого було призначено наказом від 30.03.2018 р. № 4931, тобто до дати узгодження податкового зобов`язання.

Даний довід колегія суддів відхиляє з огляду на те, що матеріалами справи не підтверджується, що позивачем було оскаржено вказаний наказ та такий наказ скасований, в той час як оскарження наказу № 4931 предметом спору у даній справі не є.

Щодо доводів суду першої інстанції про відсутність у позивача податкового боргу колегія суддів зважає на таке.

Станом на 27.09.2018 р. за позивачем обліковувався податковий борг у розмірі 4885381, 93 грн, зважаючи на набрання законної сили судовим рішенням, яким відмовлено у скасування оскаржуваного ППР 04.04.2018 р., з чим погоджується також позивач у відзиві на апеляційну скаргу.

При цьому, порядок припинення податкової застави регламентовано статтею 93 ПК України.

Так у відповідності до п. 93.1 ст. 93 ПК України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня:

- отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку;

- визнання податкового боргу безнадійним;

- набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства;

- отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.

У останньому випадку врегульовується процедура припинення податкової застави, що має місце в межах спірних правовідносин.

Оскільки в матеріалах справи відомості про намір реалізації описаного майна в межах процедури оскарження податкового повідомлення - рішення відсутні, а на момент прийняття оскаржуваного акта податковий борг мав місце, колегія суддів до настання обставин, передбачених ст. 93 ПК України, не вбачає підстав для виключення майна з податкової застави шляхом скасування акта, прийнятого на забезпечення схоронності майна позивача до вирішення судової справи.

Відтак доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та приймаються колегією суддів в якості належних.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст. ст. 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дтк-Трейдінг» до Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування акту задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Дтк-Трейдінг» залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 24.10.2019 року)