Справа № 560/1620/19
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1620/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстер П.М.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

16 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Мацького Є.М. Франовської К.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Недосип Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 28 серпня 2018 року про відмову у призначенні пенсії в зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 ; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_3 період його роботи з 01.08.1976 року по 09.08.1985 року в ОСОБА_4 радгоспі та з 27.08.1985 року по 25.03.1987 року на Руставському металургійному заводі.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року позов задоволено частково; визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 28 серпня 2018 року про відмову в зарахуванні до стажу роботи ОСОБА_3 періоду його роботи з 01.08.1976 року по 09.08.1985 року в ОСОБА_4 радгоспі та з 27.08.1985 року по 25.03.1987 року на Руставському металургійному заводі та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_3 період його роботи з 01.08.1976 року по 09.08.1985 року в ОСОБА_4 радгоспі та з 27.08.1985 року по 25.03.1987 року на Руставському металургійному заводі.

В частині позовних вимог щодо визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 28 серпня 2018 року про відмову в призначенні пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити пенсію ОСОБА_2 в зв`язку з втратою годувальника відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що суд першої інстанції не врахував 255 днів стажу роботи ОСОБА_3 в КСП «Росія», що дає право позивачу на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів та просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів та просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив залишити її без задоволення, а апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства першої А групи довічно, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК серії НОМЕР_1 №225371.

29.05.2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, за померлого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 28.08.2018 року, ОСОБА_2 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу у померлого годувальника.

У листі від 05.09.2018 року №30141/03 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача, що згідно з наданими документами (трудовою книжкою від 01.08.1976 року ЗТ-І № НОМЕР_2 , архівною довідкою про стаж та заробітну плату від 25.05.2017 р. №349/01-33) та відомостями з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж годувальника становить 3 роки 18 днів. До страхового стажу годувальника не враховано періоди роботи з 01.08.1976 року по 09.08.1985 року у ОСОБА_4 радгоспі, оскільки дата наказу про прийняття дописано іншим чорнилом, та з 27.08.1985р. по 25.03.1987р. на Руставському металургійному заводі, оскільки в наказі на звільнення з роботи містяться виправлення.

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно не зарахував ОСОБА_3 до страхового стажу роботи періоди роботи з 01.08.1976 року по 09.08.1985 року в ОСОБА_4 радгоспі та з 27.08.1985 року по 25.03.1987 року на Руставському металургійному заводі.

Відмовляючи в задоволенні позову в іншій частині суд зазначив про те, що страховий стаж ОСОБА_3 складає 13 років 7 місяців 26 днів, в той час коли законом встановлена вимога 14 років страхового стажу, тому підстави для призначення пенсії позивачу відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV).

Згідно з ч.1 ст.9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Страховий стаж, необхідний для призначення пенсії по III групі інвалідності визначено ст.32 Закону №1058-IV.

Згідно зі ст.32 №1058-IV особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 помер у віці 58 років.

Таким чином, для призначення позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника страховий стаж його батька має складати 14 років.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги відповідача щодо відсутності підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_3 періодів роботи з 01.08.1976 року по 09.08.1985 року в ОСОБА_4 радгоспі та з 27.08.1985 року по 25.03.1987 року на Руставському металургійному заводі, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.24 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності, відсутності в ній записів або наявності неправильних чи неточних записів про періоди роботи.

Пунктом 2.4 розділу II Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерством соціального захисту України № 58 від 29.07.1993 (далі - Інструкція) передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження)

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з п.2.9 Інструкції виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та ін. мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.

В матеріалах справи міститься засвідчена копія трудової книжки ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 (а.с.18-19), яка придатна для читання.

Крім того, в судовому засіданні судом досліджено матеріали пенсійної справи ОСОБА_2 , в яких міститься оригінал трудової книжки його батька ОСОБА_3 .

Відповідно до запису від 01.08.1976 року на підставі наказу №24 від 01.08.1976 року ОСОБА_3 прийнятий на роботу в Хачковський радгосп різноробочим, а згідно із записом від 09.08.1985 року (наказ №28 від 09.08.1985 року) - звільнений із Хачковського радгоспу, в зв`язку з переїздом на нове місце проживання,

Відповідно до запису від 27.08.1985 року на підставі наказу №105 від 26.08.1985 року ОСОБА_3 прийнятий на роботу в Руставський металургійний завод слюсарем по ремонту металургійного обладнання, а відповідно до запису від 25.03.1987 року - звільнений із Руставського металургійного заводу за власним бажанням.

Вказана трудова книжка не містить виправлень, закреслень чи інших неточностей.

При цьому колегія суддів зазначає, що у вказаній трудовій книжці запис від 25.03.1987 року розмитий в частині наказу про звільнення ОСОБА_3 з роботи 25.03.1987 року. Водночас, у вказаному записі відсутні виправлення, закреслення чи неточності, сам запис придатний для прочитання.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги відповідача про внесення записів до трудової книжки позивача різними чорнилами, колегія суддів зазначає, що внесення запису різними чорнилами не свідчить про наявність виправлень, закреслень чи неточностей, які не дають можливості прочитати запис та перевірити зазначені відомості.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд, у аналогічних правовідносинах виходив з наступного.

У справі №593/283/17 позивачу не зараховано період роботи, оскільки допущено помилку при написанні займаної ним посади.

У справі № 638/18467/15-а пенсійний орган відмовив у призначенні пенсії у зв`язку з неточностями у назві підприємства, на якому працював позивач.

Оцінюючи спірні правовідносини Верховний Суд в постановах від 25 квітня 2019 року у справі №593/283/17 та від 30 вересня 2019 року у справі № 638/18467/15-а Верховний Суд зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Таким чином, з урахуванням встановлених у справі обставин та правових висновків Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач протиправно не зарахував до стажу роботи ОСОБА_3 періоди роботи з 01.08.1976 року по 09.08.1985 року в ОСОБА_4 радгоспі та з 27.08.1985 року по 25.03.1987 року на Руставському металургійному заводі.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції протиправно не задовольнив позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_2 пенсію у зв`язку з втратою годувальника, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що з урахуванням періодів роботи ОСОБА_3 з 01.08.1976 року по 09.08.1985 року в ОСОБА_4 радгоспі, з 27.08.1985 року по 25.03.1987 року на Руставському металургійному заводі, з 17.05.1988 року по 15.11.1988 року в "Сонячний", з 15.06.1990 року по 15.07.1990 року, з 15.06.1991 року по 15.12.1991 року - робота в колгоспі, страховий стаж ОСОБА_3 складає 13 років 7 місяців 26 днів.

При цьому в обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що суд першої інстанції не врахував 255 днів стажу роботи ОСОБА_3 в КСП «Росія», що дає право позивачу на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

З матеріалів пенсійної справи встановлено, що довідка Районного трудового архіву Городоцької районної ради Хмельницької області №868/01-32 про період роботи ОСОБА_3 в КСП «Росія» датована 28 листопада 2018 року, водночас, оскаржуване позивачем рішення прийнято 28 серпня 2018 року, тобто, до подання вказаної довідки до пенсійного органу.

Отже, приймаючи оскаржуване рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області було позбавлене можливості розглядати вказаний період для зарахування до страхового стажу ОСОБА_3 , тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими.

При цьому Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зобов`язане повторно розглянути питання щодо призначення пенсії ОСОБА_2 у зв`язку з втратою годувальника у разі повторного звернення позивача з усіма необхідними документами.

З урахуванням аналізу спірних правовідносин, обставин справи та законодавства, яке підлягає застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що право позивача на зарахування до стажу роботи періодів з 01.08.1976 року по 09.08.1985 року та з 27.08.1985 року по 25.03.1987 року порушено та, частково задовольняючи позов, обрав відповідний спосіб захисту порушеного права.

Таким чином, доводи апеляційних скарг не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги ОСОБА_2 та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 28 жовтня 2019 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Мацький Є.М. Франовська К.С.