Справа № 280/3161/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 жовтня 2019 року Справа № 280/3161/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лазаренка М.С.,

за участю секретаря судового засідання Дєткова Р.О.,

за участю:

представника позивача Швець Д .І. ,

представника відповідача Невесенко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Управління Служби безпеки України в Запорізькій області (69002, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд.62, )

про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення суми грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 (далі - позивач) до Управління Служби безпеки України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Управління Служби безпеки України в Запорізькій області від 03.04.2019 року №239-ос;

стягнути з Управління Служби безпеки України в Запорізькій області на користь ОСОБА_2 суму грошового забезпечення за період з 15.03.2019 по теперішній час, з урахуванням компенсаційних виплат.

Ухвалою суду від 04.07.2019 відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 01 серпня 2019 року .

Ухвалою суду від 01 серпня 2019 рок продовжено строк підготовчого провадження у справі 280/3161/19 строком на 30 (тридцять) днів.

В підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 17 вересня 2019 року.

Підготовче судове засідання 17 вересня 2019 року протокольною ухвалою суду відкладено на 30 вересня 2019 року.

Ухвалою суду від 30 вересня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 жовтня 2019 року.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що він проходить службу в органах СБУ з липня 1997 року. 04.02.2019 відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/4251/19-к ОСОБА_2 як підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000003, відсторонено від посади начальника першого сектору відділу контррозвідки УСБУ в Запорізькій області в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.03.2019 включно; покладено обов`язок щодо подання засвідченої копії даної ухвали до кадрового підрозділу УСБУ в Запорізькій області до відома та виконання на прокурора у кримінальному провадженні № 0000003. 03 квітня 2019 наказом №239-ос т.в.о. начальника Управління полковника Єни P.O. було припинено йому виплату грошового забезпечення на підставі вищезазначеної ухвали слідчого судді. Грошове забезпечення позивач не отримує з 15.03.2019 року. Проте ОСОБА_2 , станом на дату винесення ухвали, не займав посаду начальника першого сектору відділу контррозвідки УСБУ в Запорізькій області, у зв`язку з чим позивач вважає, що вищезазначений наказ є незаконним та таким, що грубо порушує його права, а відтак підлягає скасуванню. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в уточненому позові (вх..30701 від 24.07.2019 та у відповіді на відзив (вх..38175 від 13.09.2019).

01.08.2019 відповідач надав суду відзив (вх. №31873), відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з тим, що з липня 1997 року по теперішній час військовослужбовець ОСОБА_2 проходить військову службу у Службі безпеки України. 24 січня 2019 року ОСОБА_2 був затриманий співробітниками Державного бюро розслідувань України в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 29 листопада 2018 року, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою). Відповідно до одержаної Управлінням від Генеральної прокуратури України копії ухвали Печерського районного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року, ОСОБА_2 відсторонено від займаної ним посади в межах строку досудового розслідування, до 25 березня включно. В подальшому, Управлінням від Генеральної прокуратури України отримано копію ухвали Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року, відповідно до якої строк відсторонення від посади ОСОБА_2 продовжений до 24 квітня 2019 року. Крім того, на адресу Управління від Генеральної прокуратури України надходила копія ухвали Печерського районного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року, відповідно до якої строк відсторонення від посади ОСОБА_2 продовжений до 24 червня 2019 року. Інших ухвал щодо відсторонення від посади ОСОБА_2 на адресу Управління не надходило. У зв`язку із відсутністю даних щодо остаточного строку відсторонення ОСОБА_2 від посади, Управлінням надіслано відповідний запит до Генеральної прокуратури України (вих. №59/11/3320нт від 17 липня 2019 року), однак відповіді до теперішнього часу не отримано, що унеможливлює відновлення нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_2 Тому наказ т.в.о. начальника Управління СБ України в Запорізькій області полковника Єни P.O. від 03 квітня 2019 року щодо припинення виплати грошового забезпечення ОСОБА_2 з 04 лютого 2019 року (з моменту прийняття рішення Печерським районним судом м. Києва про відсторонення від посади) винесено відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. За наведених обставин відповідач вказує на законне відсторонення позивача від посади та припинення виплат грошового забезпечення у межах наданих повноважень, а тому позов задоволенню не підлягає. У зв`язку з вищевикладеним просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Під час розгляду справи по суті представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві та у запереченнях. Просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

17 жовтня 2019 року у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, вислухавши думку сторін по справі, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

З липня 1997 року військовослужбовець ОСОБА_2 проходить військову службу у Службі безпеки України.

24 січня 2019 року ОСОБА_2 був затриманий співробітниками Державного бюро розслідувань України в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 29 листопада 2018 року, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою).

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2019 року ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді застави та покладено обов`язки, серед яких, обов`язок не відвідувати адміністративні приміщення Управління СБ України в Запорізькій області, територіальні підрозділи ДМС у Запорізькій області.

28 січня 2019 року, наказом начальника Управління №79-ОС, ОСОБА_2 зараховано у розпорядження начальника Управління по посаді начальника сектора за підпунктом «в» пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року №1262/2007 (далі за текстом - Положення) (у разі здійснення стосовно військовослужбовця кримінального провадження - до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом) з 24 січня 2019 року до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 лютого 2019 у справі №757/4251/19-к ОСОБА_2 , як підозрюваного у кримінальному провадженні №0000003, відсторонено від посади начальника першого сектору відділу контррозвідки УСБУ в Запорізькій області в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.03.2019 включно; зобов`язано здати до кадрового підрозділу УСБУ в Запорізькій області службове посвідчення; покладено обов`язок щодо подання засвідченої копії даної ухвали до кадрового підрозділу УСБУ в Запорізькій області до відома та виконання на прокурора у кримінальному провадженні № 0000003.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року, строк відсторонення від посади ОСОБА_2 продовжений до 24 квітня 2019 року.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року, строк відсторонення від посади ОСОБА_2 продовжений до 24 червня 2019 року.

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області від 03.04.2019 № 239-ОС відповідно до глави ІV розділу 4 п.1 Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженої наказом Служби безпеки України від 10 квітня 2018 року №515/ДСК припинено виплати грошового забезпечення з 04 лютого 2019 року підполковнику ОСОБА_2 на підставі ухвали Печерського районного суду м.Києва від 04.02.2019 року.

Не погодившись із винесеним наказом про припинення виплати грошового забезпечення, ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення та виплат компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України визначені Інструкцією про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженою наказом ЦУ СБУ від 10 квітня 2018 року №515/ДСК (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2018 року за №512/31964) (далі за текстом - Інструкція №515/ДСК).

Належним чином засвідчену копію вищевказаної інструкції було надано відповідачем до суду на виконання ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року про витребування доказів.

Відповідно до п.84 Типової Інструкції про порядок введення, обліку зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2018 року №736, працівник іншої установи може ознайомитися із змістом документа з грифом «Для службового користування», отриманим від іншої установи, лише за письмовою згодою установи-розробника такого документа. Зазначена вимога не поширюється на представників органів державного нагляду (контролю) під час виконання ними відповідних функцій згідно із законодавством.

Представники позивача Желтобрюхов В.В. та Швець Д.І. ознайомлені з вимогами Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №736 та поінформовані про відповідальність, передбачену законодавством за порушення порядку ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію. Зобов`язалися не розголошувати службову інформацію, що їм довірена (стала відома), у зв`язку із ознайомленням з документами з грифом обмеження доступу «Для службового користування» під час розгляду у Запорізькому окружному адміністративному суді даної справи.

Як зазначено у відзиві та відповідає змісту Інструкції №515/ДСК відповідно до пункту 4 розділу IV Інструкції №515/ДСК, військовослужбовцям, відстороненим від виконання службових повноважень відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», відстороненим від посади відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, або які оголошені в розшук чи до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виплата грошового забезпечення припиняється з дня прийняття стосовно них рішення на весь час відсторонення від виконання службових повноважень, відсторонення від посади, перебування в розшуку або застосування запобіжного заходу.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна, серед іншого, зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

24 січня 2019 року ОСОБА_2 затриманий співробітниками Державного бюро розслідувань України в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 29 листопада 2018 року, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для припинення позивачу виплати грошового забезпечення стала ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 лютого 2019 у справі №757/4251/19-к, відповідно до якої ОСОБА_2 , як підозрюваного у кримінальному провадженні №0000003, відсторонено від посади начальника першого сектору відділу контррозвідки УСБУ в Запорізькій області в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.03.2019 включно; зобов`язано здати до кадрового підрозділу УСБУ в Запорізькій області службове посвідчення; покладено обов`язок щодо подання засвідченої копії даної ухвали до кадрового підрозділу УСБУ в Запорізькій області до відома та виконання на прокурора у кримінальному провадженні № 0000003.

Частиною 2 пункту 1 Положення про державну реєстрацію нормативно- правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року №731, передбачено, що державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та зобов`язанням України у сфері європейської інтеграції та праву Європейського Союзу (acquis ЄС), антикорупційної експертизи, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Інструкція №515/ДСК має державну реєстрацію у Міністерстві юстиції України (за №512/31964 від 25 квітня 2018 року) та, відтак, відповідає принципам верховенства права, законності, видана уповноваженим на те суб`єктом, підготовлена за встановленими правилами нормопроектувальної техніки, не суперечить актам вищої юридичної сили та узгоджується з раніше виданими актами.

Тобто, твердження ОСОБА_2 щодо звуження Інструкцією №515/ДСК змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина, є необгрунтованим та безпідставним.

Щодо зарахування у розпорядження начальника Управління ОСОБА_2 , слід зазначити наступне.

28 січня 2019 року, наказом начальника Управління №79-ОС, ОСОБА_2 зараховано у розпорядження начальника Управління по посаді начальника сектора за підпунктом «в» пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року №1262/2007 (далі за текстом - Положення) (у разі здійснення стосовно військовослужбовця кримінального провадження - до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом) з 24 січня 2019 року до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом.

Частиною 2 пункту 48 Положення визначено, що військовослужбовці, зараховані в розпорядження, продовжують проходити військову службу та виконують обов`язки військової служби (завдання) у межах, визначених тією посадовою особою, в чиєму розпорядженні вони перебувають. За ними зберігається матеріальне та грошове забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, якщо інше не передбачено законодавством.

Також, у абзацах 9-10 пункту 4.9 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженої наказом СБ України від 14 жовтня 2008 року №772 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2008 року за № 1323/16014), на військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні начальника органу, підрозділу, закладу, установи, до призначення на посаду або звільнення з військової служби може покладатися:

виконання окремих завдань, що визначаються тимчасовими функціональними обов`язками, які затверджуються наказом (розпорядженням) по органу, підрозділу, закладу, установі протягом 5 робочих днів з дати видання наказу про зарахування у розпорядження військовослужбовця або надходження такого наказу в орган, підрозділ, заклад, установу.

Проте, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2019 року ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді застави та покладено обов`язки, серед яких, обов`язок не відвідувати адміністративні приміщення Управління СБ України в Запорізькій області, територіальні підрозділи ДМС у Запорізькій області.

Отже, з урахуванням зазначеного обов`язку, покладеного на ОСОБА_2 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва, відповідно до ухвали від 26 січня 2019 року, на ОСОБА_2 не покладалося виконання окремих завдань, що визначаються тимчасовими функцюнальними обов`язками, тимчасове виконання обов`язків за вакантною (невакантною) посадою, оскільки відвідувати Управління він не міг.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року, строк відсторонення від посади ОСОБА_2 продовжений до 24 квітня 2019 року.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року, строк відсторонення від посади ОСОБА_2 продовжений до 24 червня 2019 року.

Відповідно до наказу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області від 20 вересня 2019 року №569-ОС, після завершення строку відсторонення ОСОБА_2 від посади, встановленого ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, останньому поновлено виплату грошового забезпечення з 25 червня 2019 року.

Пунктом 3 розділу IV Інструкції №515/ДСК передбачено, що у випадку ухвалення судом виправдувального вироку, закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктами 1-4 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військовослужбовцю відшкодовується грошове забезпечення повністю за час вимушеної відсутності на службі до дня закриття кримінального провадження або ухвалення виправдувального вироку.

Проте, як зазначили сторони в судовому засіданні, станом на день розгляду справи, у них відсутні будь-які документальні матеріали, що свідчать про ухвалення судом виправдувального вироку стосовно ОСОБА_2 або закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктами 1-4 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

У зв`язку з вищевикладеним, судом встановлено, що відповідач діяв в межах повноважень відповідно до норм чинного законодавства та правомірно виніс наказ від 03.04.2019 року №239-ос, у зв`язку з чим вимоги позивача про скасування наказу та стягнення з відповідача на його користь суми грошового забезпечення за період з 15.03.2019 по теперішній час, з урахуванням компенсаційних виплат є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є такими, що задоволенню не підлягають.

У зв`язку із відмовою у задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат згідно ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст.9, 139, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Управління Служби безпеки України в Запорізькій області (69002, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд.62, ) про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення суми грошового забезпечення - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 25.10.2019.

Суддя М.С. Лазаренко