Справа № 120/3031/19-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 р. Справа № 120/3031/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сала П.І.,

за участю

секретаря судового засідання Михайловського М.В.,

представника позивача Квітіна Р.В. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача Бурки М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Вінницькій області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України,

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2019 поштою до суду надійшла позовна заява адвоката Квітіна Р.В., подана від імені та інтересах позивачки ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області від 19.08.2019 № 0-0220 про визначення грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб на суму 22916,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачка є власницею легкового автомобіля марки "AUDI", модель Q8, з об`ємом двигуна 2967 куб. см, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2018 року випуску. 19.08.2019 відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення форми "Ф" за № 0-0220, яким визначив позивачці суму податкового зобов`язання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб" за 2019 рік в розмірі 22916,67 грн. Позивачка з таким рішенням не погоджується та зазначає, що станом на 05.09.2019 до переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, який розміщений на офіційному сайті Мінекономіки, віднесено автомобіль марки "AUDI", модель Q8, об`єм циліндрів двигуна 3,0 (3000 куб. см). Водночас транспортний засіб, що належить позивачці, має об`єм циліндрів двигуна автомобіля 2967 куб.см, замість передбачених для оподаткування 3000 куб. см. Отже, технічні характеристики автомобіля, зазначеного у вищевказаному Переліку, не співпадають з технічними характеристиками транспортного засобу позивачки. Відтак позивачка вважає, що її автомобіль не підлягає оподаткуванню транспортним податком, а податкове повідомлення-рішення № 0-0220 від 19.08.2019 є незаконним та підлягає скасуванню. При вирішенні справи позивачка просить врахувати висновки Верховного Суду щодо неправомірності застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономіки (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.11.2018 у справі № 822/2687/17).

Ухвалою суду від 24.09.2019 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 02.10.2019 задоволено клопотання представника позивачки про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечення проведення відеоконференції доручено Господарському суду Київської області.

07.10.2019 до суду надійшли пояснення, в яких третя особа зазначає, що 1000 куб. см є еквівалентом 1 літру, а тому об`єм циліндрів двигуна автомобіля 2967 куб. см з урахуванням заокруглення до найближчого основного розряду дорівнює 3,0 літра. Водночас автомобіль марки "AUDI", модель Q8, з об`ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, дизель, до 2 років експлуатації включено до Переліку автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком відповідно до п. 267.2 ст. 267 ПК України. При цьому розрахована у 2019 році згідно з Методикою середньоринкова вартість такого автомобіля становить 1879740,80 грн.

15.10.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Як зазначає відповідач, на офіційному веб-сайті Мінекономіки міститься Перелік транспортних засобів, які є об`єктом оподаткування транспортним податком, тобто середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 року. При цьому показники транспортних засобів, які відображають кількісний вимір та визначаються у цифровому форматі, зокрема об`єм циліндрів двигуна, округлюються до найбільшого цілого значення. Відповідач вказує на те, що позивачка є власницею легкового автомобіля марки "AUDI", модель Q8, з об`ємом двигуна 2967 куб. см. Отже, об`єм циліндрів двигуна в цьому випадку округлюється до 3000 куб. см. Водночас такий транспортний засіб є у Переліку транспортних засобів, які оподатковуються транспортним податком. Відтак, на думку відповідача, позивачка є платником цього податку, а оспорюване податкове повідомлення-рішення прийнято правомірно.

15.10.2019 до суду надійшло письмове клопотання Головного управління ДПС у Вінницькій області про заміну відповідача правонаступником. Клопотання обґрунтовується тим, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Постановою Кабінету Міністрів від 19.06.2019 № 537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби, зокрема Головне управління ДПС у Вінницькій області. Наказом голови ДФС України від 12.07.2019 № 14 затверджено Положення територіальних органів Державної податкової служби, в тому числі Головного управління ДПС у Вінницькій області. Положенням визначено, що Головне управління ДПС у Вінницькій області є правонаступником усіх прав та обов`язків Головного управління ДФС у Вінницькій області. 02.08.2019 відомості про Головне управління ДПС у Вінницькій області внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 29.08.2019 в.о. начальника Головного управління ДПС у Вінницькій області Кузьменчук В.І. винесено наказ за № 7 "Про початок діяльності Головного управління ДПС у Вінницькій області". Враховуючи наведене, в порядку процесуального правонаступництва відповідач просить суд замінити Головне управління ДФС у Вінницькій області на Головне управління ДПС у Вінницькій області.

Представник позивачки щодо задоволення вказаного клопотання не заперечив.

Відтак ухвалою суду від 23.10.2019, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, на підставі положень ст. 52 КАС України допущено заміну відповідача у цій справі з Головного управління ДФС у Вінницькій області на його правонаступника Головне управління ДПС у Вінницькій області.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивачки позов підтримав та надав пояснення згідно з обґрунтуваннями, наведеними у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив та просить суд відмовити у його задоволенні.

Третя особа на виклик суду не з`явилась та подала заяву про розгляд справи без її участі.

Частиною першою статті 205 КАС України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України у разі неявки без поважних причин або без повідомлення причин неявки в судове засідання учасника справи, який був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Крім того, в силу вимог ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відтак суд розглядає справу за відсутності представника третьої особи.

Оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення сторін, суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 є власницею легкового автомобіля марки "AUDI", модель Q8, об`єм двигуна 2967 куб см, 2018 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 12.02.2019.

19.08.2019 на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України та відповідно до пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № 0-0220, яким визначив позивачці грошове зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 22916,67 грн.

Позивачка з таким рішенням не погоджується, вважає його протиправним, а тому звертається до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Згідно з пп. 267.2.1 п. 267.6 ст. 267 ПК України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Відповідно до пп. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

За змістом пункту 267.4 статті 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

В силу приписів пп. 267.6.6 п. 267.6 ст. 267 ПК України за об`єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком встановлюється Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66 (далі Методика).

Відповідно до пунктів 2-4 Методики середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою:

Сср = Цн х (Г / 100),

де Цн ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального;

Г коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 № 403.

Джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів).

Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономіки.

Відповідно до п. 14 Методики Мінекономіки забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального.

Системний аналіз наведених положень ПК України, Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про те, що для визнання автомобіля об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема, середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється виключно Мінекономіки.

Відтак перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2019 році (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Водночас обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавцем покладено саме на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, тобто на Мінекономіки. Натомість межі повноважень податкового органу полягають у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі інформації про автомобілі, що є об`єктом оподаткування транспортним податком, розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономіки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 813/3965/17.

Судом встановлено, що до Переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 (звітного) року, який розміщено на сайті Мінекономіки, включено транспортний засіб марки "AUDI", моделі Q8, з об`ємом циліндрів двигуна 3000 куб. см, дизель, до 2 років.

Однак транспортний засіб, що належить праві власності позивачці, а саме автомобіль марки "AUDI", модель Q8, 2018 року випуску, дизель, має об`єм циліндрів двигуна 2967 куб. см. Ця обставина є безспірною та підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 12.02.2019.

Таким чином, автомобіль марки "AUDI Q8", з об`ємом циліндрів двигуна 2967 куб. см, відповідно до вимог чинного законодавства не є об`єктом оподаткування у 2019 році, адже об`єм циліндрів двигуна такого автомобіля є меншим, ніж визначений Мінекономіки у відповідному переліку.

При цьому суд критично оцінює доводи відповідача і третьої особи про те, що оскільки 1000 куб. см є еквівалентом 1 літру, об`єм циліндрів двигуна автомобіля 2967 куб. см з урахуванням заокруглення до найближчого основного розряду дорівнює 3,0 літра.

Суд не погоджується з такими твердженнями та зазначає, що підстави застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів чинним законодавством не передбачено.

Крім того, ані відповідач, ані третя особа не зазначили норми закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, згідно з якими допускається можливість приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономіки.

Водночас аналіз положень ПК України, Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів однозначно вказує на те, що об`єм циліндрів двигуна є однією з обов`язкових технічних характеристик автомобіля, яка безпосередньо впливає на визначення його вартості в цілях віднесення транспортного засобу до об`єкта оподаткування відповідно до пп. 267.2.1 п. 277.2 ст. 267 ПК України.

Отже, будь-які відхилення від цього значення є недопустимими та дають підстави для висновку про те, що базу оподаткування визначено неправомірно.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05 листопада 2018 року у справі № 822/2687/17.

В цьому контексті суд також наголошує, що згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, положеннями статті 4 ПК України закріплено основні засади (принципи) податкового законодавства України, до яких належить презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України).

Вказаний підхід національного законодавства узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), що сформувалась з питань імперативності правила про прийняття рішення на користь платників податків.

Зокрема, у своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що у разі існування неоднозначності в тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків необхідно віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків ("Щокін проти України", заяви № 23759/03 та № 37943/06, рішення від 14 жовтня 2010 року; "Серков проти України", заява № 39766/05, рішення від 7 липня 2011 року).

Більше того, принцип правової визначеності є одним з основних принципів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У багатьох своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує на тому, що національний закон має бути доступним та передбачуваним, водночас ці два критерії також називають "якістю закону", що означає наступне: закон повинен бути доступним особі, тобто містити зрозумілі та чіткі формулювання, які б давали можливість самостійно або з відповідною консультацією регулювати свою поведінку; закон має бути передбачуваним, тобто таким, щоб особа могла передбачити наслідки його застосування (див. рішення від 31 березня 2013 року у справі "Сірик проти України" (заява № 6428/07), рішення від 11 квітня 2013 року у справі "Вєрєнцов проти України" (заява № 20372/11) та інші).

У зв`язку з цим суд зауважує, що наведений вище аналіз положень чинного законодавства України вказує на відсутність правових підстав для застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів при визначенні об`єкта оподаткування транспортного податку.

Відтак у цьому випадку тлумачення законодавства, що регулює спірні правовідносини, не на користь платника податків не відповідатиме вищезазначеному принципу юридичної визначеності та конвенційним гарантіям.

Окрім цього, суд враховує, що рішення податкового органу про збільшення податкових зобов`язань становить втручання у право особи на мирне володіння майном, що, у свою чергу, охоплюється предметом регулювання за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

В практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, наприклад, рішення у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986, "Щокін проти України" від 14.10.2010, "Серков проти України" від 07.07.2011, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23.11.2000, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22.01.2009, "Трегубенко проти України" від 02.11.2004, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання держави у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: 1) чи є втручання законним; 2) чи має воно на меті "суспільний", "публічний" інтерес; 3) чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

При цьому втручання держави у право на мирне володіння майном визнається законним, якщо здійснюється на підставі нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.

Водночас недотримання будь-якого із зазначених вище критеріїв свідчить про те, що втручання держави у право на мирне володіння майном не відповідає вимогам Конвенції та порушує право власності, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Повертаючись до обставин цієї справи, суд вважає, що за відсутності у чинному законодавстві правових норм, які б допускали можливість заокруглення показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, як зроблено у затвердженому Мінекономіки переліку, нарахування позивачці транспортного податку в цьому разі може бути приводом для визнання втручання таким, що відбулося "не відповідно до закону".

З огляду на викладене суд приходить до переконання, що оспорюване податкове повідомлення-рішення не ґрунтується на вимогах закону та порушує права та інтереси позивачки, а відтак підлягає скасуванню.

До того ж суд зауважує, що відповідно до пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Отже, з урахуванням вимог вказаної правової норми, податкові повідомлення-рішення про визначення грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб мають бути винесені контролюючим органом та надіслані (вручені) платникам транспортного податку саме до 01 липня відповідного року.

Натомість податкове повідомлення-рішення № 0-0220 відповідачем прийнято лише 19.08.2019. На думку суду, таке порушення вимог податкового закону є істотним, безпосередньо впливає на правомірність оспорюваного рішення та дає окремі, самостійні підстави для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Частинами першою та другою статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

В силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтримку правомірності своєї позиції, суд приходить до переконання, що позивачці без законних підстав здійснено нарахування транспортного податку з фізичних осіб за 2019 рік в сумі 22916,67 грн, а тому податкове повідомлення-рішення від 19.08.2019 № 0-0220 визнається протиправним і таким, що підлягає скасуванню. Отже, заявлений позов належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, витрати позивачки на сплату судового збору в розмірі 768,40 грн підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області від 19 серпня 2019 року № 0-0220.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) сплачений при зверненні до адміністративного суду судовий збір в розмірі 768,40 грн (сімсот шістедсят вісім гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивачка: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) представник позивачки: адвокат Квітін Руслан Валерійович (адреса для листування: вул. М. Берлінського, 31 (нежитлові приміщення), м. Київ, 04060);

3) відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028);

4) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (, місцезнаходження: вул. М. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008).

Повне судове рішення складено 28.10.2019.

Суддя Сало Павло Ігорович