Справа № 556/1631/19
Суддя: Закревський Л.В.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 556/1631/19
Номер провадження 2-а/556/28/2019
ВОЛОДИМИРЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" жовтня 2019 р. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Закревського Л.В.

при секретарі судового засідання Басик Г.Т.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора ВБДРУПП в Рівненській області ДПП лейтенанта поліції Слуцького Василя Сергійовича, Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора ВБДРУПП в Рівненській області ДПП лейтенанта поліції Слуцького Василя Сергійовича, Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 592402 від 06.07.2019 року якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 680 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 06 липня 2019 року о 06:50 год., в смт.Володимирець по вул. Поліській, він керуючи автобусом марки «Мерседес Бенц 814 D», д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений інспектором ВБДР УПП в Рівненській області ДПП лейтенантом поліції Слуцьким В.С. який не представившись попросив його надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Після перевірки документів та огляду транспортного засобу інспектор поліції звинуватив ОСОБА_1 у порушенні п. 31.1 ПДР України, яким передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Позивач пояснив інспектору, що технічний стан транспортного засобу та його обладнання відповідає вимогам та стандартам.

Однак працівник поліції виніс постанову, в якій зазначено, що ОСОБА_1 нібито допустив порушення п.31.1 правил дорожнього руху, яким передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 121 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Ознайомившись із даною постановою вважає, що адміністративне стягнення накладено відносно нього безпідставно в зв`язку з чим звернувся до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити. Також пояснив, що під час перевірки транспортного засобу інспектором поліції то його зауваження стосувалися сидінь транспортного засобу. Позивач пояснив інспектору, що на даний час одне сидіння зламане а інше відсутнє оскільки перебуває на ремонті, а тому не вчинив ніякого адміністративного правопорушення.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду адміністративної справи, про причини неявки суд не повідомляли, про розгляд справи у їх відсутності не клопотали, письмових пояснень або відзиву проти адміністративного позову не подали.

З боку відповідачів до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст.ст. 162, 163 КАС України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано.

Відповідно до правил ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Проаналізувавши та дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд встановив та врахував наступне.

Із постанови ДПО18 № 592402 від 06.07.2019 року винесеної Інспектора ВБДРУПП в Рівненській області ДПП лейтенанта поліції Слуцьким В.С. слідує, що ОСОБА_1 06.07.2019 року о 06 год. 58 хв. в смт.Володимирець по вул. Поліській керував транспортним засобом марки «Мерседес Бенц 814 D», д.н.з. НОМЕР_1 технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації, чим порушив п. 31.1 ПДР України.

Оскаржувана постанова не містить посилань на докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, а також доказів на спростування обставин, зазначених позивачем у обґрунтування адміністративного позову, у той час, як доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Відповідно до п. 31.1 Правил дорожнього руху України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пунктом 31Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306встановлені вимоги до технічного стану транспортних засобів та їх обладнання.

У наведеному пункті ПДР викладений перелік технічних несправностей транспортних засобів, за наявності яких забороняється їх експлуатація.

Доводи відповідача про порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України ґрунтуються на тому, що позивач керував транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має технічну несправність, а саме обладнання якого не відповідає вимогам та стандартам.

Як зазначає позивач у адміністративному позові, у даному випадку він здійснював рух транспортним засобом марки «Мерседес Бенц 814 D», д.н.з. НОМЕР_1 , у якого одне сидіння було у несправному стані а інше було відсутнє оскільки перебувало на ремонті.

Крім того, на розгляд суду не надано відеозапису з нагрудної камери поліцейського, яка як доказ зазначена у протоколі, у зв`язку з чим неможливо чітко ідентифікувати наявність чи відсутність сидінь або інші невідповідності вимогам та стандартам.

Враховуючи, що відсутність сидінь або їх несправний стан згідно вимог пунктом 31 ПДР не віднесена до технічної несправності транспортного засобу, за наявності якої забороняється його експлуатація, а відповідальність відповідно до ч.2 ст. 121 КУпАП настає саме у разі керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має технічні несправності, суд приходить до висновку, що притягнення позивача до відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП є незаконним.

Щодо доводів відповідача про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності не за порушення ПДР, а за порушення стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, а саме п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010, суд вказує, що за змістом частин 2 ст.121 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування водієм транспортним засобом, який переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Разом з тим, транспортний засіб, яким керував позивач, не був переобладнаний, а тому твердження відповідача про порушення позивачем вимог стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, не є підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП.

З огляду на викладене вище, що оскаржувана постанова, винесена стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП, є протиправною та підлягає скасуванню.

Інших доказів, які б підтверджували вину позивача у вчиненні правопорушення, суду не надано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до п.п. 1,3,8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Наявність у діях позивача складу правопорушення підтверджується тільки постановою у справі про адміністративне правопорушення від 06.07.2019 року серії ДПО18 № 592402, що не є достатнім доказом для притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.121 КУпАП.

Виходячи з принципу покладення обов`язку доказування на відповідача, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись на підставі ст. 7, ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 247, 279, ч.1 ст. 293 КУпАП, п. 31.1 Правил дорожнього руху, ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ДПО18 № 592402 від 06 липня 2019 року, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, відносно ОСОБА_1 про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 гривень, а провадження по справі закрити внаслідок відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Л.В.Закревський