Справа № 420/1515/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/1515/19

Категорія:111030000 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Час і місце ухвалення: 17:26, м. Одеса

Дата складання повного тексту: 08.07.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства "Прогресфарм" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі за позовом приватного підприємства "Прогресфарм" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2019 року приватне підприємство (далі ПП) "Прогресфарм" звернулося до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (далі ППР): від 21 лютого 2019 року форми "Д" №, форми "Д" №, від 20 лютого 2019 року форми "П" № , форми "ПН" №.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, у період з 27 грудня 2018 року по 18 січня 2019 року ГУ ДФС в Одеській області було проведено планову виїзну документальну перевірку ПП "Прогресфарм" з питань дотримання вимог податкового, валютного, та іншого законодавства за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2018 року, в тому числі податку на прибуток за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року, за результатами якої складено акт перевірки від 25 січня 2019 року №000039/15-32-14-09/33137689. Позивач, не погоджуючись з висновками перевірки та обставинами викладеними в акті перевірки, 07 лютого 2019 року подав заперечення на акт перевірки, на які 27 лютого 2019 року отримав письмову відповідь на заперечення від 18 лютого 2019 року та оскаржені ППР. Разом з тим, позивач вважає, що відповідачем не було надано жодної оцінки запереченням позивача, а просто було скопійовано текст з самого акту перевірки, що свідчить, на думку позивача, про упереджене ставлення відповідача до виконання своїх обов`язків покладених на нього законодавством України. Позивач зазначив, що, на думку відповідача, всі господарські операції ПП "Прогресфарм" мають ознаки нереальних господарських операцій з одержання (купівлі) ТМЦ, надання послуг не зазначаючи та обґрунтовуючи при цьому в акті перевірки підстави прийняття такого рішення з значенням конкретних обставин, які підтверджують недійсність господарських операцій. Разом з тим, представник позивача зазначав, що підтвердженням того, що позивачем надавалися усі документи є відповіді від 08 січня 2019 року та 18 січня 2019 року на запити органу ДФС щодо надання інформації та документів. При цьому, позивачем зазначено, що ПП "Прогресфарм" були надані до перевірки усі первинні документи, в тому числі й договори, які підтверджують та відображають реальність господарських операції, підтверджують те, що усі первинні документи оформлені з дотриманням норм ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", які містять усі обов`язкові реквізити як первинного документа. Також, представник позивача зазначав, що відповідач в акті перевірки визнавав те, що позивач фактично здійснює безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з одержання ТМЦ, а первинні документи складено всупереч ч.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", але при цьому не наводив жодного доказу відсутності факту формування активів, жодного первинного документа, який є недійсним згідно діючих норм законодавства України, тобто складений з порушенням ч.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Посилання у відповіді на заперечення на узагальнену податкову інформацію від 14 грудня 2018 року №288/15-32-14-09/40164742 щодо ТОВ "ОДЕСА ТРАНС 2017", як зазначив позивач, не стосується ТОВ "КАТРАЛ ПІВДЕНЬ", а відповідно визнання відповідачем взаємовідносин між позивачем та ТОВ "КАТРАЛ ПІВДЕНЬ", є безпідставними.

Щодо заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (далі ПДФО) та військового збору за квітень 2016 року, залучення до господарської діяльності працівників після їх звільнення, позивач зазначив, що у зв`язку із звільненням деяких працівників у квітні 2016 року списання ПММ на даних осіб припинялося з моменту припинення трудових відносин, але беручи до уваги те, що крім цих працівників на підприємстві працювали і інші працівники, яким надавався транспорт для службового користування або використовували власний транспортний засіб в службових цілях, списання ПММ здійснювалось у відповідності до норм чинного законодавства. При цьому, як вважав позивач, не зрозуміло, на підставі чого та яких документів було встановлено факт використання ПП "Прогресфарм" праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин 22 працівників водіїв у квітні 2016 року.

Відповідач позов не визнав, 18 квітня 2019 року до суду від ГУ ДФС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог ПП "Прогресфарм", зазначивши, що у порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України, норм ч.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, п.6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318, ПП "Прогресфарм" завищено від`ємне значення фінансового результату до оподаткування на суму 600 000 грн., у тому числі за 2016 рік на суму 600 000 грн., який не задекларований у рядку 2 "Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності" Податкової декларації з податку на прибуток за 2016 рік, у результаті завищення витрат у бухгалтерському обліку.

Разом з тим, у порушення п.198.3, п.198.6 ст. 198 ПК України, ПП "Прогресфарм" безпідставно включено до складу податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за перевіряємий період 609 236 грн., внаслідок чого завищено суму податкового кредиту з ПДВ на 609 236 грн., у тому числі: за січень 2016 року на 53 123 грн., за лютий 2016 року на 125 613 грн., за березень 2016 року на 173 210 грн., за травень 2016 року на 257 290 грн. Водночас, під час перевірки встановлено, що згідно відомостей використання паливно-мастильних матеріалів (далі ПММ), складених на підставі касових чеків, виданих на автозаправочних станціях, придбання та списання ПММ здійснювалось працівниками підприємства, після їх звільнення, у зв`язку з чим, контролюючим органом встановлено порушення пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14, пп.14.1.180 п. 14.1 ст.14 , п.162.1 ст.162, п.163.1 ст.163, п. 164.2, п. 164.3 ст. 164 ст. 164, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.171.1, п.171.2 ст.171, пп. "а" п.176.2 ст. 176 ПК України - занижено податкове зобов`язання з ПДФО за квітень 2016 року, всього у сумі 14 028,65 грн. та, відповідно, встановлено порушення ст. 24 КЗпП України та Постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" - залучено до господарської діяльності працю двадцяти двох робітників - водіїв протягом квітня 2016 року, після звільнення.

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року адміністративний позов ПП "Прогресфарм" задоволений частково.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 21 лютого 2019 року №, №.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ГУ ДФС в Одеській області () на користь ПП "Прогресфарм" () судовий збір у розмірі 324,58 грн.

В апеляційній скарзі ПП "Прогресфарм" ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

09 жовтня 2019 року ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ГУ ДФС в Одеській області повернуто останньому у зв`язку з невиконанням вимоги ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року.

Доводи апеляційної скарги ПП "Прогресфарм":

- Позивач не може погодитися з тією позицією як відповідача, так й суду першої інстанції щодо того, що у ході перевірки ГУ ДФС в Одеській області були надані чисельні усні та письмові запити з проханням надати: картку рахунку 90 в розрізі номенклатури товарів за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2018 року, інформацію щодо того, яким чином відбувається процес націнки та уцінки на товар, оригінали та завірені належним чином копії всіх повинних документів по взаємовідносинам з ТОВ "ПФК РЕАЛ ФАРМА" документи позивачем не давалися. Вказані документи та регістри бухгалтерського обліку, фінансової звітності не були надані до перевірки про що складено акт від 18 січня 2019 року №71/15-32-14- 09/33137689. Дані обставини не відповідають дійсності та позивач вважає, що судом першої інстанції неповно були з`ясовані обставини по даній ситуації, а саме: аналізуючи самі запити, звертає увагу на те, що в цих семи запитах запитуються одні й ті ж документи, не дивлячись на те, що ПП "Прогресфарм" надавав до перевірки ці документи, на усні вимоги перевіряючих, не фіксуючи письмового переліку наданих документів, а також і з письмовою фіксацією переліку документів, що підтверджуються листами позивача від 07 січня 2019 року та 18 січня 2019 року, які містять підписи перевіряючих про отримання копії відповідних документів.

- Крім того, вищевказані листи-відповіді позивача також підтверджують факт надання ПП "Прогресфарм" й тих документів, які нібито не надавалися до перевірки та складено відповідний Акт від 18 січня 2019 року №71/15-32- 14-09/33137689. Тобто, 18 січня 2019 року заступником начальника відділу якості аудиту управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Турта О.В. було отримано від позивача копії картків рахунку 90 в розрізі номенклатури товарів за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2018 року; інвентарні відомості, обороти та аналізи рахунків та ніші документи, які запитувались в процесі перевірки. Тому, твердження відповідача, що позивачем не надавалися документи під час перевірки є безпідставними. Більш того, по контрагенту ТОВ "ПФК РЕАЛ ФАРМА" нібито частково надані видаткові накладні, але при цьому не вказуються які саме документи надавалися або не надавалися.

- Щодо не підтвердження реальності господарських операцій проведених з ТОВ "ПФК "РЕАЛ ФАРМА" апелянт вважає, що як відповідачем, так і судом робляться необ`єктивні висновки, що надані ПП "Прогресфарм", як під час здійснення перевірки, так і під час судового розгляду договори, видаткові накладні, накладні на повернення, акти здачі приймання робіт, додатки до актів здачі приймання робіт (надання послуг), не можуть підтверджувати здійснення вказаних операцій, при цьому не обґрунтовуючи підстави прийняття такого рішення.

- Щодо списання у березні 2016 року зі складу лікарських засобів у сумі 1 854 402,81 грн. та не надання документів щодо необхідності списання даних товарів, не надання документів щодо транспортування ТМЦ, довіреностей на отримання ТМЦ, акта про знищення лікарських засобів від 21 березня 2017 року від ТОВ "НВК Укрекопром" позивач зазначає про те, що копії усіх первинних документів, в тому числі й Акт про знищення та Акт приймання передачі надавалися до перевірки (копії даних актів в суд першої інстанції не надавалися із-за того, що дане питання судом не розглядалося).

- Акт про знищення лікарських засобів від 21 березня 2017 року та Акт приймання передачі №2103 від 21 березня 2017 року являються первинними документами, які підтверджують факт приймання від позивача відповідної кількості товару та його подальше знищення. Наявність підписів директорів виконавця та замовника в Акті приймання передачі №2103 від 21 березня 2017 року підтверджують те, що товар прийнятий та переданий уповноваженими особами. Відповідно, підстав вважати, що списання відповідного товару є нереальною операцією або ж первинні документи складені з порушеннями та не являються первинними документами у відповідача не має.

- Щодо нереальності господарської операції з контрагентом ТОВ "КАТРАЛ ПІВДЕНЬ" позивач не може погодитися з тим, що не надання "дозволів на відпуск" підтверджують нереальність укладення договору з даним суб`єктом господарювання та як наслідок нереальна господарська операція з поставки нафтопродуктів. Суд першої інстанції в своєму рішенні вказує про те, що позивачем було надано до суду накладні, акти приймання-передач та рахунки, а "дозволи на відпуск" - не були надані. ПП "Прогресфарм" вважає, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки та не з`ясовано причини відсутності або не надання позивачем "дозволу на відпуск". Так, дійсно 12 лютого 2015 року між ПП "Прогресфарм" та ТОВ "КАТРАЛ ПІВДЕНЬ" було укладено договір на поставку продуктів нафтоперероблення №0514, відповідно до п.1.1. постачальник зобов`язується поставити покупцю продукти нафтоперероблення, а покупець прийняти та оплатити його вартість відповідно до умов даного договору.

- Відповідно до п. 1.5 Договору №0514 від 12 лютого 2015 року відпуск товару покупцю проводиться тільки після пред`явлення "дозволів на відпуск". "Дозвіл на відпуск" не є засобом платежу. "Дозвіл на відпуск" має індивідуальний номер та додаткові елементи захисту від підробки і є документом, що підтверджує прийняття постачальником на зберігання товару відповідного виду і у визначеній кількості, а також підставою для одержання зазначеного товару їхнім пред`явником на АЗС постачальника.

- Щодо відсутності або не надання "дозволу на відпуск". Позивач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що в Актах приймання передачі також вказані номери "дозволів на відпуск" та їх строки дії, що було залишено поза увагою, як Відповідачем так й судом першої інстанції. Це підтверджує те, що останні не розібралися в процедурі відпуску нафтопродуктів, а відповідно судом не повно було з`ясовано обставини, які мають важливе значення для справи.

- Аналізуючи умови договору поставки продуктів нафтоперероблення №0514 від 12 лютого 2015 року процедура поставки полягає в наступному: покупець робить замовлення на відповідну кількість нафтопродуктів, а постачальник виставляє рахунок на оплату відповідної партії нафтопродуктів. Після чого, покупець оплачує відповідний рахунок, про що складається сторонами накладна. Після оплати та оформлення накладної, постачальником приймається на зберігання відповідна кількість нафтопродуктів придбаних у нього Покупцем, що підтверджується Актом приймання передачі "дозволів на відпуск". Тобто, "дозволи на відпуск" являють собою талони, у паперовій формі, які видаються самим постачальником, з відповідними ідентифікаційними номерами зі своїми строками дії, які покупець пред`являє на АЗС постачальника та на підставі яких, здійснюється відпуск нафтопродуктів та які, залишаються у самого постачальника. Підтвердженням відпуску нафтопродуктів покупцю є виданий на АЗС чек.

- Крім того, суд першої інстанції у своєму рішенні зазначає, що судом встановлено, що акти приймання-передачі та рахунки не містять прізвища імені по-батькові, які виписували рахунки та осіб, які підписували акти приймання-передачі, як зі сторони постачальника так і покупця. Позивач не може погодитися з цим, так як і акти приймання передачі, накладні так і рахунки містять зразок підпису однієї і тієї ж особи, представника постачальника, а саме головного бухгалтера Федорової О.М. , крім того, прізвище ім`я по-батькові вказані в як в накладних так і в актах приймання передачі. Така ж ситуація й щодо наявності ПІБ - представника покупця, інформація про яких містяться в усіх первинних документах;

- суд першої інстанції у своєму рішенні визнає, що надані позивачем первинні документи - правильно оформлені за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірні, та визнає їх юридично дефектними первинними документам та незважаючи на наявність у позивача доказів сплати продавцеві вартості товарів і послуг. Але при цьому, суд першої інстанції не обґрунтовує на підставі чого та яких ознаків, ним визнаються надані первинні документи недостовірними та юридично дефектними.

Відзив ГУ ДФС в Одеській області на апеляційну скаргу не поданий.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ПП "Прогресфарм" на рішення суду першої інстанції (в частині відмови в задоволенні позовних вимог), перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

У період з 27 грудня 2018 року по 18 січня 2019 року ГУ ДФС в Одеській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ПП "Прогресфарм" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2018 року, в тому числі податку на прибуток за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, за результатом якої складено акт перевірки від 25 січня 2019 року №000039/15-32-14-09/33137689 (а.с.48-94 т.2).

У ході перевірки було встановлено порушення ПП "Прогресфарм":

- п.44.1, п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України, у результаті чого завищено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток за 2017 рік у сумі 11 655 620 грн.;

- п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст. 198 ПК України, внаслідок чого підприємством завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту його заниження на 1 036 961 грн., в т.ч.: - за січень 2016 року в сумі 62 901 грн., - за лютий 2016 року в сумі 170 003 грн., - за березень 2016 року в сумі 346 869 грн., - за квітень 2016 року в сумі 35 069 грн., - за травень 2016 року в сумі 307 710 грн., - за червень 2016 року в сумі 114 365 грн., - за жовтень 2016 року в сумі 44 грн.;

- п.2.3 гл. 2 Положення "Про ведення касових операцій в національної валюті в Україні", затвердженого Постановою правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 із змінами та доповненнями;

- пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14, пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 , п.162.1 ст.162, п.163.1 ст.163, п.164.2, п. 164.3 ст. 164 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 171.1, п. 171.2 ст. 171, пп. "а" п.176.2 176 ПК України, а саме занижено податкове зобов`язання з ПДФО за квітень 2016 року, всього у сумі 14 028,65 грн.;

- п.п.14.1.36., п.п.14.1.47 п.14.1 ст. 14, п.п.162.1.3. п.162.1 ст. 162, п.п.163.1.1. п.п.163.1.2 п.163.1 ст. 163, абз. "е" п.п.164.2.17. п.164.2. ст.164, п.167.1. ст.167, п.п.168.1.1, пп. 168.1.2, 168.1.4, п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.171.2 ст.171. абз. "а" п.176.2 ст. 176, п.п.1.1, п.п.1.2, 1.3, п.п. 1.4, п.п. 1.5 п.16-1 Підрозділу 10 Перехідних положень ПК України, а саме, занижено податкове зобов`язання з військового збору за квітень 2016 року, на загальну суму 958,63 грн.;

- ст. 24 КЗпП України та Постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу", залучено до господарської діяльності працю двадцяти двох робітників - водіїв протягом квітня 2016 року, після звільнення.

На підставі зазначених висновків акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області прийнято ППР:

- від 20 лютого 2019 року:

- №, яким зменшено ПП "Прогресфарм" суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 11 655 620 грн. (а.с.142 т.2);

- №, яким збільшено ПП "Прогресфарм" суму грошового зобов`язання податку на додану вартість (далі ПДВ) у загальному розмірі 1 461 092 грн. (за податковим зобов`язанням 974 060 грн., за штрафними (Фінансовими санкціями (штрафами) 487 032 грн.) (а.с.143 т.2);

- №, яким, у зв`язку із встановленням відсутності складення та реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 ПК України податкових накладних на суму ПДВ 258 978 грн. застосовано до ПП "Прогресфарм" штрафні санкції, за відсутність складання та реєстрації податкових накладних, у розмірі 129 490 грн. (а.с.144 т.2).

- від 21 лютого 2019 року:

- №, яким збільшено ПП "Прогресфарм" суму грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 1 748,57 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням у сумі 958,63 грн., за штрафними фінансовими санкціями - 239,66 грн., пеня - 550,28 грн. (а.с.140 т.2)

- №, яким збільшено ПП "Прогресфарм" суму грошового зобов`язання з ПДФО розмірі 25 588,64 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням - 14 028,65 грн., штрафними санкціями - 3 507,16 грн., пеня - 8 052,83 грн. (а.с.141 т.2);

Вирішуючи справу в частині правомірності визнання протиправними та скасування ППР від 21 лютого 2019 року: №, яким збільшено ПП "Прогресфарм" суму грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 1 748,57 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням у сумі 958,63 грн., за штрафними фінансовими санкціями - 239,66 грн., пеня - 550,28 грн. (а.с.140 т.2) та №, яким збільшено ПП "Прогресфарм" суму грошового зобов`язання з ПДФО розмірі 25 588,64 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням - 14 028,65 грн., штрафними санкціями - 3 507,16 грн., пеня - 8 052,83 грн. (а.с.141 т.2), суд першої інстанції виходив з того, що вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Вирішуючи справу в частині правомірності визнання протиправними та скасування ППР від 20 лютого 2019 року суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність прийнятих ППР.

Суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ПП "Прогресфарм".

Судова колегія вважає висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПП "Прогресфарм" про визнання протиправними та скасування ППР від 20 лютого 2019 року правильними і такими, що відповідають вимогам діючого податкового законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта ПП "Прогресфарм", виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На час проведення операцій з суб`єктами господарської діяльності ПП "Прогресфарм", правила формування доходів, витрат та податкових зобов`язань врегульовано положеннями ПК України.

Відповідно до п.44.1 ст. 44 ПК України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У п. 44.2 ст. 44 ПК України зазначено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 07 лютого 2013 року № 73 визначено, що доходи - збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов`язань, які призводять до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників).

Витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

Відповідно до п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року №290 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визначення доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Згідно з п.138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 п.139.1 ст. 139 ПК України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В п.198.6 ст. 198 ПК України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ч.ч.1 та 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, наведеними правовими нормами встановлено, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, товариство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.

З матеріалів справи вбачається та акту перевірки, у ході перевірки ГУ ДФС в Одеській області було встановлено, що головному бухгалтеру ПП "Прогресфарм" Барна Н.С. надано чисельні усні, сім письмових запитів від 27 грудня 2018 року, від 28 грудня 2018 року, від 03 січня 2019 року, від 08 січня 2019 року, від 11 січня 2019 року, від 18 січня 2019 року з проханням надати картку рахунку 90 в розрізі номенклатури товарів за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2018 року, інформацію щодо того, яким чином відбувається процес визначення ціни, націнки та уцінки на товар, оригінали та завірені належним чином копії всіх первинних документів (договори з додатками, акти закопаних робіт, видаткові накладні, акти приймання передачі ТМЦ, ТТН, сертифікати якості, походження ТМЦ, картки рахунків, інші наявні документи по взаємовідносинам з ТОВ "ПФК "РЕАЛ ФАРМА", 39614514 (частково надані видаткові накладні).

Вказані документи та регістри бухгалтерського обліку, фінансової звітності до перевірки не надано, про що складено акт від 18 січня 2019 року №71/15-32-14-09/33137689 "Щодо відмови директора ПП "Прогресфарм" Сахоо Набін Кумар та головного бухгалтера ПП "Прогресфарм" Варна Н. С. надати регістри бухгалтерського обліку за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2018 року під час проведення документальної планової виїзної перевірки ПП "Прогресфарм" , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2018 року.

Перевіркою встановлено, що ПП "Прогресфарм" відкориговані податкові зобов`язання з ПДВ у бік зменшення на суму ПДВ 129 170 грн. та зменшено суму доходів на 1 534 579 грн. внаслідок зміни вартості ТМЦ, помилок та повернення ТМЦ від ТОВ "ПФК "РЕАЛ ФАРМА", 39614514. Однак, до перевірки не надано акти приймання передачі ТМЦ, ТТН, довіреності, додаткові угоди, інші наявні документи щодо повернення ТМЦ, виправлення помилок та зміни вартості ТМЦ.

Перевіркою повноти декларування показників рядка 02 Декларацій "Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток)", визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності" за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року встановлено завищення від`ємного значення фінансового результату за 2016 рік на 11 655 620 грн. Перевіркою встановлено взаємовідносини позивача з ТОВ "ПФК "РЕАЛ ФАРМА" щодо отримання ТМЦ у загальній сумі 7 292 896 грн., операції між якими відображені ПП "Прогресфарм" в бухгалтерському обліку бухгалтерськими проводками: Д-т631, К-т281, К-т902 на суму 7 292 896 грн.

Перевіркою встановлено, що фактично ПП "Прогресфарм" здійснено безпідставне документальне оформлення щодо реальної господарської операції з одержання (купівлі) зазначених ТМЦ і складено первинні документи всупереч норм ч.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88.

Оскільки відсутній факт формування згідно з абз.2 ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія, у визначенні абз.5 ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в основі якої має бути дійсний рух певного активу. При перенесенні ПП "Прогресфарм" інформації первинного документа до облікових регістрів порушено норми ч. 5 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, абз. 2 р. І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від № 291.

Щодо правовідносин з TOB "НВК "Укрекопром", перевіркою встановлено, що ПП "Прогресфарм" у березні 2016 року списано зі складу лікарські засоби у сумі 1 854 402,81 грн. (без ПДВ) та до перевірки не надано ніяких документів щодо необхідності списання даних лікарських засобів, не надано документів щодо транспортування даних ТМЦ, довіреностей на отримання даних ТМЦ, акт про знищення лікарських засобів від 21 березня 2017 року від TOB "НВК "Укрекопром", 39624900, у зв`язку з чим встановлено завищення інших витрат на 1 854 403 грн. та показників фінансового результату на 1 854 403 грн.

Таким чином, ПП "Прогресфарм", в ході перевірки не підтверджено формування показників податкової звітності для цілей оподаткування відповідно до п.44.1.ст. 44, пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Також перевіркою встановлено взаємовідносини ПП "Прогресфарм" з ТОВ "КАТРАЛ ПІВДЕНЬ" щодо отримання послуг у загальній сумі 193 847 грн. (без ПДВ), однак до перевірки не надано акти приймання - передачі ТМЦ, ТТН на їх переміщення, журнал обліку вантажів, що надійшли (типова форма №М-1), накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (типова форма №М-11), карток складського обліку матеріалів (типова форма №М-12), подорожніх листів, не надана будь - яка інша інформація, що підтверджує отримання та використання підприємством даних ТМЦ,

Таким чином перевіркою встановлено завищення ПП "Прогресфарм" від`ємного значення фінансового результату до оподаткування на суму 193 847 грн., який не задекларований в рядку 2 "Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності" Податкової декларації з податку на прибуток за 2016 рік, у результаті завищення витрат у бухгалтерському обліку.

12 лютого 2015 року між ТОВ "КАТРАЛ ПІВДЕНЬ" та ПП "Прогресфарм" укладено договір поставки продуктів нафтоперероблення №0514, відповідно до п.1.1. постачальник зобов`язується поставити покупцю продукти нафтоперероблення, а покупець прийняти та оплатити його вартість відповідно до умов даного договору (а.с.163-164 т.2).

Згідно п. 1.5 Договору №0514 від 12 лютого 2015 року відпуск товару покупцю проводиться тільки після пред`явлення "дозволів на відпуск".

Відповідно до положень п.2.1, 2.3. вказаного договору №0514 від 12 лютого 2015 року, постачальник зобов`язується передати покупцю товар після одержання від нього оплати та відповідної довіреності, передача товару покупцю супроводжується підписанням накладної; прийняти товар на зберігання по акту прийому-передачі від представника покупця та видати йому "дозволи на відпуск" на заправлення товаром у кількості зазначеній в накладній. Покупець зобов`язаний оплатити постачальнику суму, зазначену у рахунку протягом 2-х к.д.

На підтвердження реальності укладення вказаного договору ПП "Прогресфарм", надано: накладні, акти приймання-передач та рахунки (а.с.165-180 т.2). Однак "дозволів на відпуск", які, згідно договору, підтверджують прийняття постачальником на зберігання товару відповідного виду і у визначеній кількості, а також підставою для одержання товару їхнім пред`явником на АЗС постачальника, згідно п.1.5 договору №0514 від 12 лютого 2015 року надано не було.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 квітня 2015 року між ПП "Прогресфарм" та ТОВ "ПФК "РЕАЛ ФАРМА" укладено договір про надання маркетингових послуг №030/01, в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується особисто за завданням замовника надавати йому інформаційні послуги, які споживаються в процесі здійснення замовником діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначені послуги (а.с.195-196).

На підтвердження реальності укладення вказаного договору ПП "Прогресфарм" надано: додатки до акту здачі - приймання робіт (а.с.96-100 т.3).

07 квітня 2015 року між ПП "Прогресфарм" та ТОВ "ПФК "РЕАЛ ФАРМА" укладено договір поставки №178/15, відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити лікарські засоби, вироби медичного призначення, біодобавки, інші продовольчі та непродовольчі товари на умовах викладених у цьому договорі (а.с.197-200 т.2).

Як зазначено позивачем, ТОВ "ПФК "РЕАЛ ФАРМА" було повернуто поставлений ПП "Прогресфарм" товар, про що свідчать накладні на повернення (а.с.201-250 т.2, 1-10 т.3). Також, позивачем було надано до суду видаткові накладні №2687 від 24 травня 2016 року №2659 від 26 травня 2016 року, №2653 від 26 травня 2016 року (а.с.1-69 т.3), із посиланням на "основний договір", без зазначення дати та номеру вказаного договору.

Дослідивши надані товариством у підтвердження надання послуг первинні документи, судом першої інстанції також було встановлено:

- надані ПП "Прогресфарм" на підтвердження реальності укладення 12 лютого 2015 року між ТОВ "КАТРАЛ ПІВДЕНЬ" та ПП "Прогресфарм" договору №0514: акти приймання-передач та рахунки (а.с.165-180 т.2) не міститься прізвища імені по батькові осіб, які виписували рахунки та осіб, які підписували акти приймання-передачі осіб, як зі сторони постачальника так і покупця.

- надані ПП "Прогресфарм" на підтвердження реальності укладення 07 квітня 2015 року між ПП "Прогресфарм" та ТОВ "ПФК "РЕАЛ ФАРМА" договору №030/01 додатки до акту здачі-приймання робіт (а.с.96-100 т.3) містять лише перелік інформаційних послуг, при цьому, позивачем не надано до суду докази дійсності отримання вказаних послуг. Так, продуктом надання таких, наприклад, послуг як послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту товару; аналіз кон`юнктури ринку, дослідження в сфері ціноутворення, вплив на рівень попиту, налагодження комунікацій, розвиток служб сервісу; послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію, має бути відповідний результат у паперовому чи електронному вигляді, однак жодних доказів реальності надання таких послуг до суду не надано;

- надані ПП "Прогресфарм" на підтвердження реальності укладення 07 квітня 2015 року між ПП "Прогресфарм" та ТОВ "ПФК "РЕАЛ ФАРМА" договору №178/15 лише накладні на повернення не можуть підтверджувати здійснення вказаної операції;

- надані позивачем видаткові накладні №2687 від 24 травня 2016 року, №2659 від 26 травня 2016 року, №2653 від 26 травня 2016 року (а.с.1-69 т.3), із посиланням на "основний договір", не містять дати та номеру вказаного договору та відповідно не зрозуміло на виконання якого договору вони складені.

За таких підстав, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що досліджені в процесі розгляду справи первинні документи не підтверджують фактичне виконання такого роду операцій, а також не підтверджують обумовлені спірними правочинами реалізовані позивачу надані послуги.

Так, обов`язок контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі первинних документів кореспондується з обов`язком платника податків зберігати такі первинні документи та надавати їх при перевірці органами державної податкової служби, не надання таких документів за приписами п. 44.6 ст. 44 ПК України прирівнюється до їх відсутності.

Враховуючи викладене у сукупності, апелянтом ПП "Прогресфарм" не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги. Інші доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі вказаного висновку не спростовують, таким чином, судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову ПП "Прогресфарм" в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування ППР від 20 лютого 2019 року, прийнятих на підставі акту перевірки від 25 січня 2019 року №000039/15-32-14-09/33137689.

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга ПП "Прогресфарм" задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу приватного підприємства "Прогресфарм" залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2019 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Ступакова І.Г. Лук`янчук О.В.