Справа № 580/1865/19
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1865/19 Суддя (судді) першої інстанції: А.М. Бабич
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства "Осіпов і К" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом Селянського фермерського господарства "Осіпов і К" до Управління Державного агентства рибного господарства України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ :

Селянське фермерське господарство "Осіпов і К" звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Державного агентства рибного господарства України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу від 14.01.2019 №НОД-5/3 "Про визначення водних об`єктів (їх ділянок) для здійснення любительського і спортивного рибальства в районі діяльності Управління Державного агентства рибного господарства України в Черкаській області".

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Управлінням Державного агентства рибного господарства України в Черкаській області було надано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого зазначено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.01.2019 відповідачем було прийнято наказ №НОД-5/3 "Про визначення водних об`єктів (їх ділянок) для здійснення любительського і спортивного рибальства в районі діяльності (контролю) Управління Державного агентства рибного господарства України в Черкаській області", пунктом 1 якого затверджено перелік водних об`єктів (їх ділянок) де любительське рибальство здійснюється в порядку загального використання водних ресурсів (далі - спірний наказ). Водночас, пунктом 2 оскаржуваного наказу, було заборонено промислове рибальство на водних об`єктах (їх ділянках), зазначених у переліку.

В подальшому, позивач звернувся до в.о. Міністра аграрної політики та продовольства України, голови Державного агентства рибного господарства України та начальника Управління Державного агентства рибного господарства України в Черкаській області з проханням скасувати спірний наказ.

За наслідками розгляду вказаного звернення Державне агентство рибного господарства України листом від 16.04.2019 №3-4.3-19/2126-19 повідомило позивача про відсутність підстав для його скасування.

Не погоджуючись зі спірним наказом, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Відповідно до ч.1 ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно з приписами ч.2 ст.26 Закону України від 13.12.2001 №2894-ІІІ "Про тваринний світ" (далі - Закон №2894-ІІІ) усі поверхневі, територіальні і внутрішні морські води, які використовуються (можуть використовуватися) для промислового добування, вирощування чи розведення риби та інших об`єктів водного промислу або мають значення для природного відтворення їх запасів, а також виключна (морська) економічна зона та акваторія у межах континентального шельфу України належать до рибогосподарських водних об`єктів.

Основні засади діяльності та державного регулювання в галузі рибного господарства, збереження та раціонального використання водних біоресурсів, порядок взаємовідносин між органами державної влади, місцевого самоврядування і суб`єктами господарювання, які здійснюють рибогосподарську діяльність у внутрішніх водних об`єктах України, внутрішніх морських водах і територіальному морі, континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні України та відкритому морі врегульовано Законом України від 08 липня 2011 року №3677-VI "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" (далі - Закон №3677-VI).

Відповідно до абз.36 ч.1 ст.9 Закону №3677-VI встановлення в установленому порядку заборони вилову водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) та забезпечення контролю за дотриманням заборони належить до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства.

На підставі абз.18, 22 ч.1 ст.10 Закону №3677-VI посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають повноваження: здійснювати передбачені законодавством заходи щодо регулювання рибальства; визначати в установленому порядку строки заборони вилову водних біоресурсів в рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) та забезпечувати контроль за їх дотриманням.

Відповідно до п.3.4. Розділу 3 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 року №19 (далі - Правила №19), водойми та умови використання водних живих ресурсів для любительського рибальства визначаються органами рибоохорони на підставі науково-біологічних обґрунтувань.

Відповідно до абз.28 ч.1 ст.1 Закону №3677-VI режим рибогосподарської експлуатації водного об`єкта - це установлена на відповідний термін сукупність вимог, умов та заходів щодо обсягів робіт з відтворення водних біоресурсів за їх віковими та видовими характеристиками, строків лову, типів і кількості знарядь та засобів лову, обсягів вилучення, регламентації любительського і спортивного рибальства, ощадливого використання водних біоресурсів рибогосподарського водного об`єкта (його частини).

На підставі ч.3 ст.25 Закону №2894-ІІІ правила рибальства, об`єкти рибальства, порядок надання у користування рибогосподарських водних об`єктів, а також вимоги щодо ведення рибного господарства визначаються у порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч.1 ст.27 Закону №2894-ІІІ громадянам, у випадках, передбачених законодавством, у порядку загального використання об`єктів тваринного світу дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування.

Відповідно до ч.1 ст.38 та ч.1 ст.54 Закону №2894-ІІІ з метою збереження і відтворення тварин здійснення окремих видів використання об`єктів тваринного світу, а також вилучення з природного середовища тварин може бути обмежено або повністю заборонено на певній території чи на певні строки в порядку, передбаченому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

В інтересах охорони, раціонального використання та відтворення тваринного світу права власників і користувачів землі, лісів, водних об`єктів та інших природних ресурсів можуть бути обмежені законом і на них можуть покладатися відповідні обов`язки згідно з законом.

Пунктом 3 Положення про Управління Державного агентства рибного господарства в Черкаській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016 (далі - Положення), визначено, що його основним завданням є реалізація повноважень Держрибагентства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності.

На підставі підп.7.7. п.7 Положення відповідач має право визначати в установленому законом порядку строки та місця заборони вилову водних біоресурсів в рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) та забезпечувати контроль за їх дотриманням.

Оскільки спірний наказ стосується регулювання питань у сфері рибальства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що останній прийнятий відповідачем у межах наданих повноважень, у зв`язку з чим, доводи позивача про перевищення відповідачем своїх повноважень є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним.

Згідно з п.7 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 1998 року №1126, на рибогосподарських водоймах (їх ділянках), визначених для любительського і спортивного рибальства, забороняється промислове рибальство, за винятком проведення відлову старшовікових груп риб, меліоративного і контрольного лову (добування) водних живих ресурсів, відлову риби з метою запобігання її загибелі, заготівлі плідників для риборозведення. Лов (добування) зазначених водних живих ресурсів здійснюється у порядку спеціального використання.

На підставі п3.11. Розділу 3 Правил №19 на водоймах, визначених для любительського рибальства, забороняється промислове рибальство.

З аналізу викладених норм права слідує, що спірне рішення прийняте на виконання вимог наведених нормативно правових актів, обґрунтовано та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, доводи позивача, що спірне рішення перешкоджає його господарській діяльності здійснення промислового рибальства, є необґрунтованими, оскільки виданий йому дозвіл від 20.01.2015 №17 на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських об`єктах передбачає здійснення такої господарської діяльності на усій території Кременчуцького водосховища та не обмежує промисловий вилов риби виключно на території, на якій спірним наказом заборонено промислове рибальство.

Тому позивач не обмежений здійснювати промисловий вилов риби на території Кременчуцького водосховища у місцях не заборонених спірним наказом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи було неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства "Осіпов і К" залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку