Справа № 160/7265/19
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2019 року Справа № 160/7265/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
при секретарі судового засідання Рубані А.М.,
представників позивача Сєдик Ю.М., Науменко О.Л.,
представника відповідача Прокоф`єва Є.Г.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 року було відкрито провадження в адміністративній справі №160/7265/19 та призначено справу до розгляду у порядку підготовчого провадження, за правилами загального позовного провадження.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
В судове засідання, призначене на 04.10.2019 р., з`явились всі сторони у справі.
Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов в повному обсязі за викладених у ньому підстав.
За результатами проведеної перевірки встановлено порушення вимог п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму 231 417 грн.
З матеріалів перевірки встановлено, що між скаржником та ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» було укладено договір про виконання робіт (по розробці документації для доопрацювання деталей та вузлів гідравлічних пресів різних марок), на виконання умов якого скаржником до перевірки були наданні акти здачі-прийняття робіт, податкові накладні, банківські виписки, перелік яких зазначено в акті перевірки.
В акті перевірки також зазначено, що відповідно до вищевказаного договору в реквізитах ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» зазначено банківський рахунок: р/р № НОМЕР_1 в ПАТ «Сбербанк» в м.Києві, МФО 320627.
При цьому, повноважний представник відповідача зазначає, що відповідно до реєстраційних відомостей ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» встановлено, що зазначений банківський рахунок відкритий 02.12.2016 р., в той час, як відомості про нього внесені у договір від 26.10.2016 р.
Крім того, реєстрація податкових накладних ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» розпочинається в листопаді 2016 року.
У поданому відзиві від 19.08.2019 р., повноважним представником відповідача зазначено, що за результатами аналізу Єдиного реєстру податкових накладних за листопад встановлено зареєстровані податкові накладні з наступною номенклатурою товарів/робіт/послуг, а саме: автолампа, автоматичний вимикач, автомобіль ГАЗ 3303-202 б/у, аксесуар до откатних дверей, баклажан, баранина (задня частина), бастурма, болт анкерний, бронза, брюки ватяні, бункер, буряк, бухгалтерські послуги, вантажно-розвантажувальні роботи. Та реалізацію великої кількості товару, надання робіт/послуг 40 контрагентам з 5 областей України з наступною номенклатурою: автолампа, автоматичний вимикач, автомобіль ГАЗ 3303-202 б/у, аксесуар до откатних дверей, баклажан, баранина (задня частина), бастурма, болт анкерний, бронза чушка, брюки ватяні, бункер, буряк, бухгалтерські послуги, вантажно-розвантажувальні роботи, вата хлопкова, вежа-тура «Атлант», взуття робоче з верхом із шкіри упепл., виготовлення плакатів, виконання пусконалагоджувальних робіт.
За результатами аналізу ЄРПН у розрізі номенклатурних позицій за весь період діяльності ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» встановлено, що послуги по розробці документації для доопрацювання деталей та вузлів гідравлічних пресів із залученням третіх осіб не придбавались.
За результатами аналізу ЄРПН за весь період діяльності ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій з руху послуг, реалізованих на адресу позивача у листопаді 2016 р. встановлено відсутність джерела їх законного введення в обіг та реального задекларованого виконання.
Виходячи з викладеного вище, контролюючим органом зроблено висновок про нереальність здійснення господарських операцій за перевірений період між позивачем та ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА».
Відтак, зважаючи на викладене, представник Головного управління ДФС у Дніпроптеровській області вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
При цьому, суд зазначає, що 02.09.2019 р. повноважним представником позивача було подано на адресу суду відповідь на відзив, в тексті якої зазначено наступне.
Договір № 161005 від 26.10.2016 р. між TOB НВП «РЕКОНМЕД» та ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» є укладеним в належній формі, після досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору.
Договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до ч.І ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить про намір виконання дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.
Відповідно до вищезазначеного господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.
Так, ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» приймав на себе зобов`язання по виконанню робіт наданню (послуг) по розробці документації для доопрацювання деталей та вузлів гідравлічних пресів різних марок, а ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» зобов`язувався прийняти та сплатити виконані роботи відповідно до протоколу узгодження договірної ціни, який є невід`ємною частиною договору.
ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» виконував роботи (послуги) по розробці документації для доопрацювання деталей та вузла гідравлічних пресів різних марок на підставі технічного завдання ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» від 05.10.2016 р. про «Виконання робіт (послуг) з розрахунку доопрацювання деталей і вузлів гідравлічного преса П 927».
Повноважний представник позивача зазначає, що придбані активи у ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» відповідно до актів здачі-прийняття робіт призначені для використання у господарській діяльності позивача. Відповідні суми включені до складу податкового кредиту з податку на додану вартість. До актів здачі-прийняття робіт (послуг) додані схеми, креслення, розрахунки тощо, які додані до позовної заяви на підтвердження виконаннязазначених робіт.
Виконанні роботи (послуги) виконавцем ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» описані в актах здачі-прийняття робіт (послуг), повністю і збігаються з технічним завданням та протоколом узгодження договірної ціни від 30.11.2016 р.
Позивач придбав у ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» послуги з метою їх використання в господарської діяльності, що підтверджується їх використанням, при виконанні комплексу робіт по ремонту гідравлічного преса П 927 по договору підряду № 570160621 від 27.04.2016 р., який був укладений між ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» та ПАТ «ІНТЕРПАЙП НТЗ».
В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору, позивач зазначає, що факт перерахування грошових коштів на суму, а саме:1 388 500,00 (один мільйон триста вісімдесят вісім тисяч п`ятсот грн. 00 коп.).
На підставі викладеного вище, повноважний представник позивача зазначає, що позивач не був обізнаний про кримінальне провадження і на дату господарських операцій не було кримінальних проваджень.
ТОВ НВП «РЕКОНМЕД», як юридична особа, зареєстровано 19.03.1993 р. Метою діяльності товариства, у тому числі, є здійснення робіт по ремонту і технічному обслуговуванню машин і устаткування промислового призначення, що підтверджується даними Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізосіб - підприємців та громадських формувань.
Товариство має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в банках. Свою діяльність товариство здійснює згідно з діючим законодавством України і статутом товариства.
Для здійснення господарської діяльності товариством використовувались і у періоді взаємовідносин з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» і на теперішній час наступні активи, як власні так і орендовані: виробниче приміщення за адресою м.Дніпро, проспект Свободи, 62, загальною площею 61,1 кв.м. по договору оренди від 11.06.2016 р.; приміщення за адресою м.Дніпро, ж/м Червоний Камінь, 18/112, загальною площею 70,3 кв.м. по договорам оренди від 31.03.2014 р. та 31.03.2017 р.; приміщення за адресою м. Дніпро, вул. Каштанова,47, загальною площею 52,2 кв.м. по договору оренди від 02.01.2018 р.; обладнання (прес П-125, електромуфель, піч сушильна-промислова) по договору оренди від 02.09.2016 р.
Власні активи товариства, які використовуються в господарській діяльності, у тому числі, при здійсненні робіт по ремонту і техобслуговуванню машин і устаткування промислового призначення, обліковуються в бухгалтерських регістрах 10 «Основні засоби» (перфоратори, інвертор зварювальний, компресор 2,2 КВТ, мініелектростанція, мінімийка, тощо) та 11 «Інші необоротні матеріальні активи» (шуруповерти, кутові шліфмашини, набори ручного промінструменту, пневмогайковертн та інше).
В 2017 р. штат ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» становив 9 чоловік, в тому числі 3 одиниці ремонтного складу (слюсарі-ремонтники), на теперішній час штат становить 11 осіб, в тому числі 5 одиниць технічних фахівців (техдиректор, слюсари, електронник).
Директор підприємства зазначає, що ОСОБА_2 має технічну освіту за кваліфікацією «Інженер-механік» та є технічним і технологічним фахівцем з питань налагодження, конструювання, відновллення, вдосконалення, монтажу промислового обладнання і устаткування (гідропресоване, енергетичне, машинобудівне та інше).
Так, на підставі зазначеного вище, ОСОБА_2 зазначає, що має досвід, навички і знання, які дозволяють виконувати роботи по ремонту і технічному обслуговуванню машин і устаткування промислового призначення, в тому числі розуміється і в такому обладнанні, як гідравлічний прес П927.
При необхідності, товариством залучались фізичні особи - фахівці з ремонту промислового обладнання за цивільно - правовими договорами.
В 2016 р. ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» було укладено договір підряду з ПАТ «ІНТЕРПАЙП НТЗ» № 570160621 від 27.04.2016 р. на виконання комплексу робіт по гідравлічному пресу П927.
Для робіт, необхідних ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» при здійсненні комплексу робіт по ремонту гідравлічного пресу П927, товариство уклало з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» договір № 161005 від 26.10.2016р., відповідно до умов якого: ТОВ «ТОРПВЕЛЬНИК ЮА» приймає на себе виконання робіт (послуг) по розробці документації для доопрацювання деталей та вузлів гідравлічних пресів різних марок, а ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» зобов`язувався прийняти та сплатити виконані роботи відповідно до Протоколу узгодження договірної ціни, який є невід`ємною частиною договору.
ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» виконав роботи (послуги) по технічному завданню ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» та передав роботи актами з додатками у вигляді схем, креслень, розрахунків технічних рішень і алгоритмів робіт. Вид, обсяг та вартість відповідних робіт, відображені в актах виконаних робіт, які надані до позовної заяви Товариства.
Роботи з ремонту, зборки, монтажу гідравлічного пресу П 927 виконувалися за участі директора ТОВ НВП «РЕКОНМЕД», та в складі двох слюсарів ремонтників, з якими були укладені відповідні цивільно - правові договори.
ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» і залучені фахівці, роботи по гідравлічному пресу П927 здійснювали, в тому числі, за місцезнаходженням нерухомого об`єкту - гідравлічного пресу П927, а саме, на території замовника робіт.
Роботи по гідравлічному пресу П927, замовником були оплачені і прийняті в повному обсязі, що підтверджує підписаний Замовником, Акт виконаних робіт, який доданий до позовної заяви.
На підставі викладеного вище, директор зазначає, що роботи (послуги) надані ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА», згідно актів виконаних робіт, були використані підприємством при проведенні комплексу робіт по гідравлічному пресу П927, тобто у власній господарській діяльності товариства, з їх відображенням у бухгалтерському та податковому обліку товариства, згідно вимог чинного законодавства України.
В своєї діяльності ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» має технічний ресурс (приміщення, схеми, креслення, розрахунки, технічних фахівців).
В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважні представники як позивача, так і відповідача не заперечували щодо переходу до розгляду справи по суті.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії, та у відповідності до ст.ст.192 - 211, 217, 224 - 228 КАС України безпосередньо 04.10.2019 року.
Дослідивши в судовому засіданні докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕКОНМЕД" є юридичною особою, що підтверджується відповідними відомостями, які містяться в матеріалах справах.
Відповідно до ч.2.1 ст.2 Статуту ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» Товариство створюється з метою задоволення суспільних потреб в своїх послугах, роботах, товарах та реалізації на основі отриманого прибутку інтересів учасників Товариства, отримання прибутку, а також економічних та соціальних інтересів трудового колективу.
Відповідно до ч.2.2 ст.2 Статуту ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» предметом діяльності Товариства є здійснення виробничої, торговельної, інноваційно-посередницької, консультаційної, інжинірингової, транспортної, рекламної, туристичної, культурно-освітньої та інших видів господарської діяльності, що не суперечить чинному законодавству України.
В матеріалах справи містяться відомості, що 26.10.2016 р. між ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» та ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» укладено договір № 161005 від 26.10.2016 р., відповідно до умов якого ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» приймав на себе виконання робіт (послуг) по розробці документації для доопрацювання деталей та вузлів гідравлічних пресів різних марок, а ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» зобов`язувався прийняти та сплатити виконані роботи відповідно до Протоколу узгодження договірної ціни від 30.11.2016 року, який є невід`ємною частиною даного договору, відповідно до п.1.1 останнього.
Факт виконаних робіт (наданих послуг) між ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» та ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» підтверджується відповідними актами, а саме: ОУ-0000032 від 30.11.2016 р.№ОУ-0000033 від 30.11.2016 р.; №ОУ-0000034 від 30.11.2016 р.; №ОУ-0000035 від 30.11.2016 р.; №ОУ-0000036 від 30.11.2016 р.; №ОУ-0000037 від 30.11.2016 р.; №ОУ-0000038 від 30.11.2016 р.; №ОУ-0000039 від 30.11.2016 р.; №ОУ-0000040 від 30.11.2016 р., та додатками до зазначених актів у вигляді креслень, схем, розрахунків, технічних рішень тощо, копії яких містяться в матеріалах справи.
В матеріалах справи містяться відомості, що ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» були виконані роботи (послуги) та передані додатками у вигляді схем, креслень, розрахунків тоща за такими актами як: збирання механічної частини гідравлічного пресу П927; акт №ОУ-0000033 від 30.11.2016 р. на суму 427 100,00 грн., в т.ч. ПДВ, додаток на 2-х арк.; очищення, ґрунтування та пофарбування гідравлічного пресу П927; акт №ОУ-0000034 від 30.11.2016 р. на суму 204 400,00 грн. в т.ч, ПДВ, додаток на 1-н арк.; монтаж датчиків на гідравлічному пресі П927; акт №ОУ-0000035 від 30.11.2016 р. на суму 48 000,00 грн., в т.ч. ПДВ, додаток на 3-х арк.; встановлення та під`днання шаф, пультів, влаштування заземлення; акт №ОУ-0000036 від 30.11.2016 р. на суму 97 200,00 грн. в т.ч. ПДВ, додаток на 1-н арк.; влаштування системи керування насосами подавання емульсії; акт №ОУ-0000037 від 30.11.2016 р. на суму 68 600,00 грн. в т.ч. ПДВ, додаток на 6-ти арк.; обв`язка баку наповнення емульсії; акт №ОУ-0000038 від 30.11.2016 р. на суму 19 300,00 грн. в т.ч. ПДВ, додаток на 2-х арк.; виконання пусконалагоджувальних робіт; акт №ОУ-0000039 від 30.11.2016 р. на суму 63 200,00 грн. в т.ч. ПДВ, додаток на 60-ти арк.; розробка та адаптація програмного забезпечення; акт №ОУ-0000040 від 30.11.2016 р. на суму 135 000,00 грн. в т.ч. ПДВ, додаток на 52-х арк.
Відповідно до п.2.1 договору №161005 від 26.10.2016 р., вартість робіт (послуг) визначалось сторонами за домовленістю по факту їх надання за результатами кожного календарного місяця і фіксувалось в актах про надані послуги, а саме: ОУ-0000032 від 30.11.2016 р.№ОУ-0000033 від 30.11.2016 р.; №ОУ-0000034 від 30.11.2016 р.; №ОУ-0000035 від 30.11.2016 р.; №ОУ-0000036 від 30.11.2016 р.; №ОУ-0000037 від 30.11.2016 р.; №ОУ-0000038 від 30.11.2016 р.; №ОУ-0000039 від 30.11.2016 р.; №ОУ-0000040 від 30.11.2016 р.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що розрахунки, у відповідності до п.3.1 договору №161005 від 26.10.2016 р. проводились ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» протягом 90 календарних днів після підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт та на підставі рахунків виписаних ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА», а саме: рахунку-фактури від 30.11.2016 р. №ТЮА - 161132; рахунку-фактури від 30.11.2016 р. №ТЮА - 161133; рахунку-фактури від 30.11.2016 р. №ТЮА - 161134; рахунку-фактури від 30.11.2016 р. №ТЮА - 161135; рахунку-фактури від 30.11.2016 р. №ТЮА - 161136; рахунку-фактури від 30.11.2016 р. №ТЮА - 161137; рахунку-фактури від 30.11.2016 р. №ТЮА - 161138; рахунку-фактури від 30.11.2016 р. №ТЮА - 161139; рахунку-фактури від 30.11.2016 р. №ТЮА - 161140.
В матеріалах справи містяться відомості, що 15.02.2017 р. ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» розрахувалось з ТОВ ТОВ «ТОРГЮЕЛЬНИК ЮА» в повному обсязі, що підтверджується копіями банківських платіжок, які містяться в матеріалах справи, а саме: №9 від 16.12.2016 р.; №10 від 16.12.2016 р.; №11 від 19.12.2016 р.; №12 від 19.12.2016 р.; №13 від 19.12.2016 р.; №15 від 27.12.2016 р.; №16 від 27.12.2016 р.; №757 від 21.12.2016 р.; №1 від 06.02.2017 р.; №2 від 02.02.2017 р.; №3 від 15.02.2017 р.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків і зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податковою контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, тощо.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі; 5) обовязковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.
Згідно з п.55.1. ст.55 ПК України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства. Процедура адміністративного оскарження рішень органів державної податкової служби є дворівневою.
Контролюючими органами вищого рівня є Державна податкова адміністрація України - для державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які у свою чергу є контролюючими органами вищого рівня для державних податкових інспекцій (п.55.2 ст.55 ПК України).
Порядок оскарження рішень контролюючих органів визначений у ст.56 ПК України, п. 56.1 якої визначає, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно до п.51.1 ст.51 ПК України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п.56.2 ст.56 ПК України).
Згідно з п. 56.18. ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у будь-який момент після отримання такого рішення.
Відповідно до п.58.1 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.
До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій.
Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним контролюючим органом.
Відповідно до п.п. 61.1. ст. 61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способи здійснення податкового контролю перелічені у ст.62 ПК України, до них відноситься, зокрема, відповідно до п.62.1.3. ПК України здійснення податкового контролю шляхом проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Відповідно до п.85.2 ст.85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Відповідно до п.198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.
Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).
Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником.
Відповідно до ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:
назву документа (форми);
назву підприємства, від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.
Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.
Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.
Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.
Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.
У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.
Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.
Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.
Копії первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку можуть бути вилучені у підприємства лише за рішенням відповідних органів, прийнятим у межах їх повноважень, передбачених законами. Обов`язковим є складання реєстру документів, що вилучаються у порядку, встановленому законодавством.
Вилучення оригіналів таких документів та регістрів забороняється, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.
Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України та надаючи оцінку доводам сторін, як викладених в заявленій позовній заяві та відзиві до неї, так і в поясненнях, наданих в судовому засіданні, суд виходить з наступного.
Будь-які питання у контролюючого органу до позивача - ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» щодо порушення норм чинного податкового законодавства останнім відсутні.
Зазначене вище не підтверджує встановлення обставин, які б свідчили про невиконання контрагентом позивача своїх договірних зобов`язань, саме по господарських відносинах з позивачем або встановлення обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб`єктами господарської діяльності.
Зазначена вище правова позиція суду, кореспондується правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №809/1139/17 в якій зазначено, що контролюючим органом всупереч вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для виконання умов договорів.
Суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі №808/2360/17, в якій зазначається, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. При цьому, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні врахувати, що відповідно до вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
Суд вважає неприйнятними доводи відповідача про те, що сам факт того, що деякі контрагенти позивача фігурують в досудових розслідуваннях, порушених за ознаками кримінального правопорушення є доказом протиправного формування податкового кредиту, з огляду на необґрунтованість належності цього конкретного доказу для підтвердження заперечень в розумінні частини третьої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України. Таким чином, посилання контролюючого органу на кримінальні провадження відкриті за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 Кримінального кодексу України відносно контрагентів позивача обґрунтовано відхилені судом апеляційної інстанції, оскільки вказані не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання контрагентами своїх договірних зобов`язань саме по господарських відносинах з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб`єктами господарської діяльності.
Крім того, правова позиція Верховного Суду викладена, в постанові Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №809/1139/17 полягає в наступному.
Контролюючим органом всупереч вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для виконання умов договорів».
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Всі посилання Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо нереальності господарських операцій, укладених за участю ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» зводяться до надання оцінки господарській діяльності контрагента позивача: ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА», що, враховуючи принцип індивідуальної податкової відповідальності платника податків, визначений чинним податковим законодавством України нівелює доказове значення таких посилань відповідача.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавств чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки та злагодженість дій між ними.
Крім того, при вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображенних у податковому обліку господарських операцій, відповідно до вимог ст.77 КАС України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень, покладається на суб`єкта владних повноважень.
Наведене вище повністю кореспондується правовій позиції ВС, викладеній в постанові від 31.07.2018 р. у справі №817/1339/17, в тексті якої зазначено, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Таким чином, лише посилання відповідача на недотримання податкової дисципліни контрагентом позивача, а саме: ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА», без обґрунтування зазначених посилань будь-якими належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.73-76 КАС України не є підтвердженням вчинення податкового правопорушення з боку ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» з огляду також і на відсутність підтвердження з боку контролюючого органу факту обізнаності позивача щодо описової в акті перевірки від 05.04.2019 р. №192235/04-36-14-11/19440807 поведінки контрагента позивача, а також враховуючи відсутність встановлення судом факту злагодженості дій між ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» та його контрагентом, зазначеними вище.
Відповідно до п.14.1.171 ст.14 ПК України, податковою інформацією є інформація у значенні, визначеному ЗУ «Про інформацію», як то: будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.
Відповідно до п.77.8 ст.77 ПК України, перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено ст.ст. 83, 85 ПК України.
Зокрема, відповідно до змісту ст.83 ПК України, матеріалами, які є підставами для висновків під час проведення перевірок для посадових осіб контролюючих органів є: документи, визначені ПК України; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали отриманні в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.
Також, відповідно до змісту ст.85 ПК України, такими матеріалами є і надані платником податків документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
Судом встановлено, що придбані позивачем активи у ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» відповідно до актів здачі-прийняття робіт призначені для використання у господарській діяльності позивача. Відповідні суми включені до складу податкового кредиту з податку на додану вартість. До актів здачі-прийняття робіт (послуг) додані схеми, креслення, розрахунки, які зазначені вище по тексту.
Придбання послуг у ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» підтверджується використанням останніх в господарській діяльності, при виконанні комплексу робіт по ремонту гідравлічного преса П927 по договору підряда №570160621 від 27.04.2016 р., який укладений між ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» та ПАТ «ІНТЕРПАЙП НТЗ», копія якого міститься в матеріалах справи.
Крім того, виконання зазначеного вище комплексу робіт на користь ПАТ «ІНТЕРПАЙП НТЗ» підтверджується їхоплатою останнім, відповідно до банківських платіжних доручень.
В матеріалах справи також містяться відомості, що для здійснення господарської діяльності позивачем використовувались як у періоді взаємовідносин з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА», так і станом на 04.10.2019 р. активи, як власні так і орендовані, а саме: виробниче приміщення за адресою: м.Дніпро, проспект Свободи, 62, загальною площею 61,1 кв.м., відповідно договору оренди від 11.06.2016р., копія якого міститься в матеріалах справи; приміщення за адресою м.Дніпро, ж/м Червоний Камінь, 18/112, загальною площею 70,3 кв.м. за договорам оренди від 31.03.2014 р. та 31.03.2017 р., копії яких містяться в матеріалах справи; приміщення за адресою м. Дніпро, вул. Каштанова,47, загальною площею 52,2 кв.м. за договору оренди від 02.01.2018 р., копія якого міститься в матеріалах справи; обладнання (прес 11-125, електромуфель, піч сушильна-промислова) за договору оренди від 02.09.2016 р., копія якого міститься в матеріалах справи.
Власні активи позивача, які використовуються в господарській діяльності, у тому числі, при здійсненні робіт по ремонту і техобслуговуванню машин і устаткування промислового призначення, обліковуються в бухгалтерських регістрах 10 «Основні засоби» (перфоратори, інвертор зварювальний, компресор 2,2 КВТ, мініелектростанція, мінімийка, тощо) та 11 «Інші необоротні матеріальні активи» (шуруповерти, кутові шліфмашини, набори ручного промінструменту, пневмогайковерти та інше), журнали- ордери по рахунку 10 та 11, копії яких містяться в матеріалах справи.
В матеріалах справи також міститься штатний розклад, відповідно до якого в 2017 р. штат ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» становив 9 чоловік, в тому числі 3 одиниці ремонтного складу (слюсарі-ремонтннки), станом на 04.10.2019 р. штат становить 11 осіб, втому числі 5 одиниць технічних фахівців (техдиректор, слюсари, електронних). В 2016 році ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» було укладено договір підряду з ПАТ «ІНТЕРПАЙП НТЗ» № 570160621 від 27.04.2016 р. на виконання комплексу робіт по гідравлічному пресу П927, копія якого міститься в матеріалах справи.
Для робіт необхідних ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» при здійсненні комплексу робіт по ремонту гідравлічного пресу П927, позивач уклав з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» договір № 161005 від 26.10.2016 р., копія якого міститься в матеріалах справи, відповідно до умов якого ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» приймає на себе виконання робіт (послуг) по розробці документації для доопрацювання деталей та вузлів гідравлічних пресів різних марок, а ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» зобов`язувався прийняти та сплатити виконані роботи відповідно до Протоколу узгодження договірної ціни, який є невід`ємною частиною договор.
ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИК ЮА» виконав роботи (послуги) по технічному завданню ТОВ НВП «РЕКОНМЕД» та передав роботи актами з додатками у вигляді схем, креслень, розрахунків технічних рішень і алгоритмів робіт, копії яких також містяться в матеріалах справи.
Водночас, щодо дати відкриття банківського рахунку позивачем - р/р № НОМЕР_1 в ПАТ «Сбербанк» в м.Києві, МФО 320627, а саме: 02.12.2016 р., вказаної в тексті договору від 26.10.2016 р., а також здійснення безпосередньої сплати на зазначений рахунок суд зазначає наступне.
Сам факт укладання договоу від 26.10.2016 р. є лише наміром здійснення господарських відносин, та виконання умов, визначених останнім.
При цьому, факт сплати коштів за виконанні роботи, передбачені договором від 26.10.2016 р. на р/р № НОМЕР_1 в ПАТ «Сбербанк» в м.Києві, МФО 320627 є підтвердженням виконання таких робіт не зважаючи на дату його сплати, як зазначає представник відповідача.
Відтак, виконання умов договору від 26.10.2016 р. підтверджується внесенням коштів на р/р № НОМЕР_1 в ПАТ «Сбербанк» в м.Києві, МФО 320627.
Натомість, позивачем з урахуванням належних письмових доказів в розумінні ст.ст. 73, 74КАС України, як доданих до позовної заяви, так і наданих в судовому засіданні та долучених до матеріалів справи, детально наведених вище, спростовані доводи відповідача відповідно як пояснень, так і відзиву останнім в порядку ст.77 КАС України.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до ч. 8 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.
Відповідно до платіжного доручення №55 від 17.07.2019 р. позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 4 340,00 грн., який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково - виробниче підприємство "РЕКОНМЕД" з оплати судового збору у розмірі 4 340,00 грн. (чотири тисячі триста сорок грн., 00 коп.).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 14 жовтня 2019 року.

Суддя Є.О. Жукова