Справа № 640/8157/19
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №640/8157/19

адміністративне провадження №К/9901/28619/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А. перевіривши касаційну скаргу Київської митниці ДФС на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року у справі № 640/8157/19 за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення , -

В С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2019 року Київська митниця ДФС (згідно зі штампом на поштовому конверті) звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року у справі № 640/8157/19.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України судом встановлено таке.

Вимоги до касаційної скарги встановлено у статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Скаржником до касаційної скарги додано платіжне доручення № 1174 від 15 жовтня 2019 року, яким судовий збір сплачено та зараховано у розмірі 3073,60 грн.

Проте, суд касаційної інстанції вважає позицію відповідача щодо визначення спору у справі № 640/8157/19 як спору немайнового характеру необґрунтованою, виходячи з такого.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Окремі рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» вбачається, що збільшення податковим органом зобов`язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, є майновою.

Таким чином, заявлені до суду вимоги про скасування рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Отже, заявлені вимоги про скасування рішення про коригування митної вартості товарів є вимогами майнового характеру.

Такі висновки відповідають правовій позиції викладеній в ухвалі Верховного Суду у справі № 826/11710/17.

Отже, у справі подано позовну заяву, в якій заявлено вимоги майнового характеру (про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів) та немайнового характеру (визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення).

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімуму на 01.01.2019 встановлено у розмірі 1921,00 грн.

Враховуючи, що позовна заява подана ОСОБА_1 , тобто фізичною особою, то правильний розрахунок судового збору здійснюється за такими ставками: при поданні позовної заяви майнового характеру до суду першої інстанції (травень 2019 року) ставка судового збору складала 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При розрахунку судового збору за подання касаційної скарги суд виходить з такої формули: 200% х (ціна позову х 1 % (але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) +768,4 грн).

При цьому, зі змісту оскаржуваних судових рішень та касаційної скарги неможливо встановити показники різниці між заявленою та відкоригованою митною вартістю товарів у гривневому еквіваленті згідно з декларацією позивача та рішенням податкового органу про коригування митної вартості товару, що позбавляє суд можливості визначити ціну позову у справі та, відповідно, обчислити судовий збір за подання касаційної скарги.

Таким чином, скаржнику слід усунути недоліки касаційної скарги, шляхом надання суду:

доказів, які б підтверджували ціну позову у справі, а саме: показники митної вартості товарів у гривневому еквіваленті згідно з митною декларацією позивача, а також згідно з рішенням податкового органу про коригування митної вартості товару;

документа про сплату судового збору за подання касаційної скарги у встановленому законом порядку та розмірі.

Згідно з частиною 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Київської митниці ДФС на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року у справі № 640/8157/19 залишити без руху.

Встановити скаржнику строк для усунення вищевказаного недоліку касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Васильєва