Справа № 160/9521/19
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року Справа № 160/9521/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
01.10.2019 ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за період червень-грудень 2018 року включно та січень-лютий 2019 року включно;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) пенсію за період червень-грудень 2018 року включно та січень-лютий 2019 року включно.
В обґрунтування позовної заяви зазначається, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та з жовтня 2014 року перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області, де отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У періоди червень грудень 2018 року та січень лютий 2019 виплата пенсії ОСОБА_1 була призупинена відповідачем та незважаючи на її поновлення з 01.03.2019 заборгованість з виплати пенсії за періоди червень грудень 2018 року та січень лютий 2019 року у розмірі 55 410,57 грн. залишається невиплаченою. Як на підставу для не виплати заборгованості по пенсії відповідач посилається на те, що пенсія за періоди червень грудень 2018 року та січень лютий 2019 року нарахована і буде виплачена на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, незаконними та такими, що порушують його конституційне право на соціальний захист.
Ухвалою суду від 04.10.2019 відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та витребувано належним чином завірені матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
24.10.2019 представником відповідача надано до суду письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що виплата пенсії позивачу була припинена на підставі даних, отриманих з інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів, вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», розпорядником якої є Адміністрація Державної прикордонної служби України, яка виявила тривалу відсутність позивача за місцем проживання та прийнято рішення про призупинення виплати пенсії, починаючи з червня 2018 року. Проте, на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, відділом з питань призначення та перерахунків пенсій № 1 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу відновлена виплата пенсії з 01.03.2019. Стосовно боргу за період червень-грудень 2018 року включно та січень-лютий 2019 року включно у розмірі 55 410,57 грн. представник відповідача зазначив, що він буде виплачений на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.
Відповідачем не було виконано ухвалу суду від 04.10.2019 та не було долучено до матеріалів справи належним чином завірених матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .
Згідно положень ст. 263 КАС України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 а проживає АДРЕСА_2 .
На підставі даних, отриманих з інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», розпорядником якої є Адміністрація Державної прикордонної служби України, була виявлена тривала відсутність позивача (понад 60 днів) за місцем проживання та прийнято рішення про призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з червня 2018 року.
Згідно копії протоколу № 5 від 31.01.2019 Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, відділом з питань призначення та перерахунків пенсій № 1 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 відновлена виплата пенсії з 01.03.2019.
19.08.2019 представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з адвокатським запитом стосовно підстав невиплати ОСОБА_1 сум пенсії за період червень-грудень 2018 року включно та січень-лютий 2019 року включно.
Листом № 4247/0305-12 від 28.08.2019 відповідачем було повідомлено, що пенсійні кошти за період червень-грудень 2018 року включно та січень-лютий 2019 року включно в сумі 55 410,57 грн. обліковані та будуть виплачені ОСОБА_1 на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Згідно з ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Виплата пенсії за минулий час регулюється ст. 46 наведеного Закону, відповідно до якої нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлені Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» відповідно до ч. 1 ст. 1 якого внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.
Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.
Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.
Постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» затверджено, зокрема, Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, який визначає механізм здійснення контролю за проведенням виплати внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування (п. 1 Порядку).
Відповідно до п. 15 наведеного Порядку орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.
У вищевказаному листі відповідача від 28.08.2019 за вих. № 4247/0305-12 зазначено про поновлення позивачу виплати пенсії, а також повідомлено, що сума заборгованості за періоди червень грудень 2018 року та січень лютий 2019 року обліковується в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та буде виплачуватись на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.
Суд звертає увагу, що на момент розгляду даної справи відповідний окремий порядок виплати пенсії внутрішньо переміщеній особі за минулий час Кабінетом Міністрів України не визначено, однак відсутність відповідного нормативно-правового документу, що визначає механізм реалізації права на отримання невиплаченої суми пенсії за минулий період не може бути визнано обґрунтованою підставою для позбавлення особи такого права.
Право позивача на отримання пенсії за минулий період чітко закріплено у ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому посилання відповідача на те, що пенсія позивачу буде виплачуватись на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, прямо суперечить ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та свідчить про застосування до позивача, як до внутрішньо переміщеної особи, дискримінаційного підходу, порівняно з іншими пенсіонерами, в той час, коли наявний єдиний механізм виплати пенсій громадянам України за минулий час згідно діючого законодавства.
Крім того, знаходження громадянина не за місцем реєстрації не позбавляє державу від позитивних зобов`язань щодо нарахування та виплати пенсій.
З огляду на викладені обставини та з урахуванням наведених норм права, суд вважає, що відповідачем протиправно не вчинено відповідних дій, спрямованих на виплату позивачу пенсії за минулий час, внаслідок чого наявні підстави для зобов`язання відповідача здійснити ОСОБА_1 виплату недоотриманої пенсії та задовольнити позовні вимоги в цій частині.
Пунктом 1 частини 1 статті 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.
Враховуючи матеріали справи та приписи статті 371 КАС України суд вбачає необхідність у зверненні до негайного виконання рішення у даній справі щодо зобов`язання виплатити суми пенсії за період червень-грудень 2018 року включно та січень-лютий 2019 року включно у межах суми стягнення за один місяць.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання ГУ ПФУ у Дніпропетровській області в порядку судового контролю подати у місячний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили звіт про його виконання згідно з ст. 382 КАС України, то суд не знаходить підстав для її задоволення, оскільки у даному випадку у суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде перешкоджати виконанню рішення суду після набрання ним законної сили, а доказів зворотного позивачем не надано.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.
Фактично позовні вимоги задоволені, оскільки бездіяльність відповідача щодо не виплати пенсії визнана протиправною, а задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача вчинити певні дії є похідними від першої вимоги, отже присудженню підлягає судовий збір у розмірі, який передбачений сплаті як за одну позовну вимогу немайнового характеру.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 768,40 грн., що документально підтверджується квитанцією № 63 від 27.09.2019 року.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за період червень-грудень 2018 року включно та січень-лютий 2019 року включно.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) пенсію за період червень-грудень 2018 року включно та січень-лютий 2019 року включно.
В задоволенні вимоги ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення суду складений 30 жовтня 2019 року.

Суддя А. Ю. Рищенко