Справа № 760/22267/17
Суддя: Кушнір С. І.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/383/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря - Гаєвської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Гжибовського Валерія Васильовича, 3-я особа Департамент патрульної поліції про визнання протиправними дій щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 20.10.2017 р. звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом до старшого інспектора УПП у м. Києві ДПП Гжибовського В.В., в якому просив: визнати протиправними дії старшого інспектора УПП в м. Києві капітана поліції Гжибовського В.В. щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №100898 від 19.06.2017 р.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду із зазначеним позовом, позивач ОСОБА_1 посилається на наступне.

Так, 19.06.2017 р. старшим інспектором УПП у м. Києві ДПП Гжибовським В.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД №100898 та направлений до Деснянського районного суду м. Києва.

Позивач звернувся до керівництва УПП в м. Києві зі скаргою на неправомірні дії з боку старшого інспектора УПП у м. Києві Гжибовського В.В. щодо складання відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №100898 від 19.06.2017 р. за ст. 124 КупАП.

Згідно відповіді УПП у м. Києві від 02.08.2017 р. № К-6803/41/11/02-2017, зазначено, що факт сплину строку, встановленого для притягнення до адміністративної відповідальності ст. 38 КУпАП, не є перешкодою у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Позивач вважає таку позицію УПП у м. Києві необґрунтованою та неправомірною, з огляду на наступне.

Так, ст. 247 КУпАП надає перелік обставин, за наявності яких провадження в справах про адміністративне правопорушення не відбувається, тобто воно не може бути розпочато або якщо воно вже було розпочато та були виявлені ці обставини, то повинно бути закрито.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Стаття 38 КУпАП встановлює, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - два місяця з дня його виявлення.

У разі відмови в порушенні кримінального провадження або закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про відмову в порушенні кримінального провадження або про його закриття.

У випадку, коли визначені строки закінчилися, провадження в справі про адміністративне правопорушення виключається.

В оскаржуваному протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №100898 від 19.06.2017 р. вказано, що старший інспектор УПП у м. Києві Гжибовський В.В., розглянувши постанову, виділені матеріали кримінального провадження №30015271, знайшов у ньому склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач вважає, що старший інспектор УПП у м. Києві Гжибовський В.В., з грубим порушенням адміністративного законодавства склав зазначений протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він не був присутнім на місці ДТП, не приймав участь в оформленні матеріалів справи. Усі його припущення, які викладені у протоколі, ґрунтуються на підставі матеріалів кримінального провадження №0015271, відкритого старшим слідчим Деснянського УП ГУ НП у м. Києві Кришталь А.А. За наслідками службової перевірки у кримінальному провадженні №0015271, слідчого Кришталь А.А. притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Згідно відповіді слідчого управління ГУ НП у м. Києві від 31.05.2017 р. №8055/125/23/2-17, за результатами проведення досудового розслідування, 26.04.2017 р. кримінальне провадження №0015271, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Крім того, як вказує позивач, він отримав відповідь Деснянського УП ГУ НП у м. Києві від 04.09.2017 р. №К-3693-ОП/125/49-2017 про те, що його заява у кримінальному провадженні №0015271 розглянута, а за результатами перевірки начальника відділення Поліщука Л.С. та старшого слідчого Кришталя А.А. притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, Деснянським УП ГУ НП у м. Києві було надано підтвердження того, що кримінальне провадження №0015271, яке було відкрито старшим слідчим Деснянського УП ГУ НП у м. Києві Кришталь А.А., було порушено без належних підстав та з порушенням чинного законодавства.

Тому позивач вважає, що старшим інспектором УПП у м. Києві Гжибовським В.В. при складанні оскаржуваного протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №100898 від 19.06.2017 р., не вказано жодних доказів, на підставі яких він встановив наявність скоєного позивачем адміністративного правопорушення. Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, про що свідчить відсутність підпису в протоколі.

Враховуючи наведене, позивач вважає, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії БД №100898 від 19.06.2017 р. є незаконним, таким, що містить неправдиву та недостовірну інформацію, а також складений з грубим порушенням процесуального законодавства.

Такі дії відповідача старшого інспектора УПП у м. Києві Гжибовського В.В., позивач вважає протиправними, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із зазначеним позовом за захистом своїх прав.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 20.10.2017 р. зазначену справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. від 26.10.2017 р., відкрито провадження в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Гжибовського Валерія Васильовича про визнання протиправними дій щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. від 05.10.2018 р., постановленою на місці та занесеною до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи Департамент патрульної поліції.

11.02.2019 р. до суду від позивача ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення до позовної заяви, відповідно до яких позивач повністю підтримує заявлені позовні вимоги та просить задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені у позовній заяві. Позивач додатково вказує про те, що при складанні оскаржуваного протоколу відповідачем не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому, його не було ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення, про що свідчить відсутність його підпису в протоколі, не було роз`яснено прав та обов`язків, вказано неправдиву інформацію та невірно зазначено час скоєння адміністративного правопорушення. Оскаржуваний протокол про адміністративне правопорушення серії БД №100898 від 19.06.2017 р. був складений не на місці вчинення правопорушення, а за місцем роботи відповідача, що не передбачено нормами діючого законодавства. Крім того, згідно з постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04.09.2017 р. по справі №754/8062/17 справу про адміністративне правопорушення відносно позивача за ст. 124 КУпАП, було закрито, в зв`язку з закінченням передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 14.02.2019 р. зазначену справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити та визнати протиправними дії старшого інспектора УПП в м. Києві капітана поліції Гжибовського В.В. щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №100898 від 19.06.2017 р., посилаючись на підстави та обставини, викладені у позовній заяві та додаткових поясненнях до позовної заяви, та надані докази.

Відповідач старший інспектор УПП в м. Києві Гжибовський В.В. в судове засідання в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином, будь-яких заяв/клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло.

Представник третьої особи ДПП в судове засідання в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи третю особу було повідомлено належним чином, будь-яких заяв/клопотань, письмових пояснень щодо заявлених позовних вимог від третьої особи до суду не надійшло.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.06.2017 р. старшим інспектором УПП в м. Києві капітаном поліції Гжибовським В.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №100898, відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, згідно даних якого вбачається, що 12.12.2016 р. о 09:50 год., на автодорозі пр. Броварський - с. Зазим`я в м. Києві, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «TOYOTA RAV 4», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість для руху, не врахував дорожню обстановку, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «TOYOTA», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , що призвело до пошкодження транспортних засобів та отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , чим порушив п.п. 12.1, 10.1, 12.3 (б) ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Встановлено, що постановою ст. слідчого Деснянського УП Національної поліції у м. Києві Кришталь А.А., за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0015271 від 28.12.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0015271 від 28.12.2016 р., закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

У постанові ст. слідчого Деснянського УП Національної поліції у м. Києві Кришталь А.А. зазначено про те, що аналізуючи матеріали кримінальної справи, досудове слідство вбачає у діяннях ОСОБА_1 порушення вимог пунктів 2.3 (б), 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України. У зв`язку з цим, матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підлягають виділенню з даного кримінального провадження та направленню в Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України, для прийняття законного рішення.

Згідно листа слідчого управління ГУ НП у м. Києві від 31.05.2017 р. вбачається, що слідчим управлінням було розглянуто звернення позивача в межах компетенції від 04 та 22.05.2017 р., адресовані керівництву Київської місцевої прокуратури №3, щодо порушень, допущених слідчими під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди. Позивачу повідомлено, що за викладеними у зверненнях фактами в межах компетенції, проведено перевірку. Відповідно до обліків Національної поліції, фактів притягнення позивача до адміністративних правопорушень не виявлено. Крім того, за результатами проведення досудового розслідування 26.04.2017 р. кримінальне провадження №0015271, - закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КУпАП.

Як вбачається з листів від 06.07.2017 р. №К-2588/125/49-2017, від 04.09.2017 р. №К-3693-ОП/125/49-2017, від 25.09.2017 №К-3684-ОП/125/49-2017 Деснянського УП ГУ НП в м. Києві, позивачу повідомлено, що керівництвом ГУ НП України у м. Києві проведено службову перевірку, за результатами якої начальника відділення Поліщука Л.С. та старшого слідчого Кришталя А.А. притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до листа УПП у м. Києві ДПП від 02.08.2017 р. № К-6803/41/11/02-2017, вбачається, що в УПП у м. Києві було розглянуто звернення позивача щодо можливо не правомірних дій з боку старшого інспектора УПП у м. Києві ДПП капітана поліції Гжибовського В.В . під час складання відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 100898 від 19.06.2017 р. за ст. 124 КУпАП.

Позивачу повідомлено, що факт сплину строку, встановленого для притягнення до адміністративної відповідальності ст. 38 КУпАП, не є перешкодою для складання протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, порушень вимог діючого законодавства в діях старшого інспектора УПП у м. Києві ДПП капітана поліції Гжибовського В.В. перевіркою не встановлено.

Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 04.09.2017 р., за результатами розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, - закрито справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, оскільки витікли передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення після вчинення правопорушення.

Звертаючись до суду із зазначеним адміністративним позовом до старшого інспектора УПП у м. Києві ДПП Гжибовського В.В., позивач ОСОБА_1 посилається на те, що при складанні оскаржуваного протоколу відповідачем не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому, його не було ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення, про що свідчить відсутність його підпису в протоколі, не було роз`яснено прав та обов`язків, вказано неправдиву інформацію та невірно зазначено час скоєння адміністративного правопорушення. Оскаржуваний протокол про адміністративне правопорушення серії БД №100898 від 19.06.2017 р. був складений не на місці вчинення правопорушення, а за місцем роботи відповідача, що не передбачено нормами діючого законодавства. Крім того, згідно з постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04.09.2017 р. по справі №754/8062/17 справу про адміністративне правопорушення відносно позивача за ст. 124 КУпАП, було закрито, в зв`язку з закінченням передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення. Таким чином, позивач просить визнати протиправними дії старшого інспектора УПП в м. Києві капітана поліції Гжибовського В.В. щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №100898 від 19.06.2017 р.

Судом встановлено, що спір виник у зв`язку зі складанням старшим інспектором УПП у м. Києві ДПП Гжибовським В.В. відносно позивача, ОСОБА_1 , протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №100898 від 19.06.2017 р. за ст. 124 КУпАП.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 19 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Статтею 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як встановлено судом, позивач звернувся з даним позовом до суду, оскільки вважає дії старшого інспектора УПП у м. Києві ДПП Гжибовського В.В. щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №100898 від 19.06.2017 р. протиправними та такими, що можуть призвести до негативних наслідків для нього.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Статтею 6 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. ст. 254-255 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, складається протокол уповноваженою посадовою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Вирішуючи питання чи порушуються оскаржуваними діями суб`єкта владних повноважень права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 8 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Аналогічна правова норма закріплена і Положенням про Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП у м. Києві, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції від 07.11.2015 року №1/2.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом п. 1 ст. 255 КУпАП України у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними встаттях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), у т.ч. за ст. 124 КУпАП.

Таким чином, на посадових осіб Національної поліції покладено обов`язок збирання доказів у справі про вчинення ДТП, у тому числі складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, суд зазначає, що у передбачених законом випадках, зокрема, по факту дорожньо-транспортної пригоди та встановлення порушення водієм правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена КУпАП, дії щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення є обов`язком посадових осіб Національної поліції, а зафіксовані у цьому протоколі обставини адміністративного правопорушення оцінюються уповноваженим на те органом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами та обставинами справи.

При цьому, суд зазначає, що дії уповноваженої особи щодо фіксування обставин та особи адміністративного правопорушення самі по собі не несуть жодних правових наслідків для особи відносно якої його було складено.

Крім того, суд також враховує, що відповідно до положень пункту 5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджена Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 р.) поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Отже, наведені обставини свідчать про те, що дії відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для позивача, а тому не можуть порушувати права останнього.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Національна поліція відповідно до ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» зобов`язана здійснити своєчасне реагування на заяви та повідомлення про адміністративні правопорушення або події, та здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Так, спір у справі виник у зв`язку зі складанням відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №100898 від 19.06.2017 р.

Зазначені обставини свідчать про те, що відповідачем при складанні адміністративного протоколу здійснювалися не владні повноваження, а процесуальні, які підлягають оцінці та врахуванню, як одного з доказів при розгляду справ про адміністративне правопорушення судом, або іншою уповноваженою особою.

Протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а складається уповноваженою особою за наслідками вчинення адміністративного правопорушення у порядку та випадках, встановлених КУпАП. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 КУпАП, є доказом по справі про адміністративне правопорушення. Питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, тощо, належить розглядати в порядку, визначеному КУпАП.

Тобто, питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі, і самому протоколу про адміністративне правопорушення і діям співробітника патрульної поліції по його складанню здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності на загальних підставах.

Як встановлено судом, дії відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №100898 від 19.06.2017 р. були предметом розгляду у справі №754/8062/17 (провадження № 3/754/2949/17) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 04.09.2017 р. (справа №754/8062/17 (провадження № 3/754/2949/17), провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , - закрито, в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Чинним законодавством чітко визначено, що питання відповідності та законності дій щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення відноситься до компетенції органу (посадової особи) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення. А саме судом, яким розглядаються матеріали про адміністративне правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та дії співробітника патрульної поліції по його складанню самостійним предметом оскарження бути не можуть, оскільки не підпадають під положення КАС України, якими визначено юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Правова позиція по даному питанню висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.03.2019 р. у справі № 712/7385/17, Верховним Судом у постановах від 26.09.2018 р. у справі № 757/6550/17-а та від 04.03.2019 р. у справі № 199/7360/17.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд може прийняти інше рішення, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. При цьому, суд перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям, закріпленим частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єктів владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Такі втручання не можуть бути виправдані з підстав доцільності та необхідності врегулювання спірних відносин.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Згідно ст. 3 Закону України «Про дорожній рух» державне управління у сфері дорожнього руху та його безпеки здійснюється Кабінетом Міністрів України, спеціально уповноваженими на це центральними органами виконавчої влади, органами виконавчої влади в Автономній Республіці Крим, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Відповідно до змісту статті 3 Закону України «Про Національну поліцію», у діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.ч.1, 2 ст. 7 КУпАП).

Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується, що за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо прийняття будь-яких нормативно-правових актів, у тому числі проведення перевірки на місці ДТП, складення протоколу про адміністративне правопорушення та надіслання його на розгляд суду відповідно до правил підсудності, є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі проткол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Дії відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення без аналізу матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без ухвалення рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства, не породжують правових наслідків для позивача та не порушують його права, а тому вони окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржуються.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними дій старшого інспектора УПП у м. Києві ДПП Гжибовського В.В. щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 100898 від 19.06.2017 р. відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію України», ст.ст. 7, 9, 124, 245, 251, 252, 254-256, 258 КупАП, ст.ст. 2, 4, 5, 8, 9, 19, 72-77, 241-246, 250, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до старшого інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Гжибовського Валерія Васильовича, 3-я особа Департамент патрульної поліції про визнання протиправними дій щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кушнір С.І.