Справа № 640/8971/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8971/19 Суддя (судді) першої інстанції: Добрянська Я.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Безименної Н.В., Бєлової Л.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу громадянки сомалі ОСОБА_1

на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року

у справі № 640/8971/19

за позовом громадянки Сомалі ОСОБА_1

до відповідача Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Громадянка сомалі ОСОБА_1 звернулась з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

У позовній заяві заявлено клопотання про поновлення строку на звернення до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 06.06.2019 адміністративний позов залишено без руху з підстав пропуску строку звернення до суду, запропоновано позивачу надати до суду заяву про поновлення строку звернення в якій вказати інші підстави для поновлення строку, ніж ті, що вказані у позовній заяві, з обов`язковим наданням доказів на підтвердження своїх доводів.

На виконання вимог ухвали від 13.06.2019 представником позивача подано заяву про поновлення строку звернення до суду, яке обґрунтовано тим, що після звернення в жовтні 2014 року до ГУ ДМС України в м. Києві із заявою про обмін посвідки у зв`язку із досягненням 45-річного віку позивач багаторазово зверталась до уповноважених осіб під час особистих прийомів та цікавилась станом розгляду її заяви, проте кожний раз їй повідомлялось, що документи перебувають на розгляді і жодних рішень не прийнято. У зв`язку із чим 13.09.2018 уклала договір з адвокатом про надання правової допомоги. Звернувшись до відповідача через представника з адвокатськими запитами з метою отримання інформації про чинність посвідки на постійне проживання в Україні та дозволу на імміграцію лице наприкінці квітня 2019 року отримала відповідь та дізналась про оскаржуваний висновок від 30.10.2014. Вищевикладене на думку позивача дає підстави для висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку із пропуском строку на звернення до суду.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача проігноровані вимоги суду в частині надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з обов`язковим наданням доказів на підтвердження своїх доводів, оскільки "інших", тобто нових підстав з наданням доказів на підтвердження їх існування до суду не надано, більше того навіть не повідомлено про такі підстави.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність встановлених ст. 123 КАС України підстав для залишення позовної заяви позивача без розгляду, оскільки з оспорюваним висновком від 30.10.2014 позивач ознайомилася лише в квітні-травні 2019 року та змогла звернутися за судовим захистом, раніше про висновок відповідача їй відомо не було, а враховуючи її необізнаність із законодавством України вона не могла вжити заходів щодо захисту порушеного права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Як вбачається з матерів справи, позивачем оскаржується, в тому числі, висновок відповідача від 30.10.2014 про визнання недійсною посвідки на постійне проживання в Україні щодо позивача. Відповідно до змісту заявленого позову, позивачем зазначено, що звернулась із заявою про обмін посвідки у зв`язку з досягненням 45 річного віку ще в жовтні 2014рроку, проте відповіді на таку заяву так і не отримала. Та лише в квітні 2019р. представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом з метою отримання інформації про чинність посвідки на постійне проживання в Україні та дозволу на імміграцію позивача.

Крім того, позивач наголошує, що невиконання відповідачем обов`язку щодо обміну посвідки призводить до протиправного позбавлення позивача документу, що посвідчує особу, підтверджує право на постійне проживання в Україні та право на перебування в Україні на законних підставах.

Як вбачається із змісту ухвали суду першої інстанції про залишення позову без руху та ухвали про повернення позовної заяви, наведені позивачем доводи, в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, судом першої інстанції не розцінено як поважні, натомість зроблено висновки, що звернення до суду через 5 років з моменту винесення оскаржуваного рішення, може слугувати підставою лише для висновку про нехтування позивачем своїми правами, в тому числі і правом оскарження рішення суб`єкта владних повноважень.

Колегія судді не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Колегія суддів вважає, що основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем спірного висновку відповідача від 30.10.2014р. чи направлення такого висновку позивачу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку необхідно виходити не тільки обов`язку позивача дізнатись про порушення своїх прав, але й об`єктивної можливості знати про підстави винесення спірного висновку.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що повертаючи позовну заяву, судом першої інстанції не спростовано доводи позивача з приводу отримання оспорюваного висновку відповідача від 30.10.2014 лише у травні 2019 року

Колегія суддів вважає, що саме дата отримання висновку (ознайомлення з спірним висновком) - це встановлена відповідними доказами дата, коли позивач об`єктивно міг дізнатися про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося, на його думку, порушення прав, свобод чи інтересів.

Відтак, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що позивач повинен був вжити заходів з метою отримання копії відповідних наказів для подальшого їх своєчасного оскарження в судовому порядку, оскільки на законодавчому рівні такий обов`язок позивача жодним чином не закріплений.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу громадянки сомалі ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року - скасувати, справу 640/8971/19 направити до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Текст постанови виготовлено: 29.10.2019.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

Н.В. Безименна

Л.В. Бєлова