Справа № 815/3880/17
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 жовтня 2019 року № 815/3880/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Державної служби геології та надр України до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про анулювання спеціального дозволу,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулася Державна екологічна служба геології та надр України з позовом до Державного підприємства «Одеська залізниця» та просила суд припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №5613 від 25.07.2012 року виданого Державному підприємству «Одеська залізниця».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2017 року адміністративну справу №815/3880/17 передано на розгляд Окружного адміністративного суду міста Києва.

Як вбачається з матеріалів справи позов мотивований тим, що Державне підприємство «Одеська залізниця» порушило законодавство в сфері надрокористування, не усунуло порушення припису №13/5613 від 28.03.2016 року, а відтак наявні підстави для анулювання спеціального дозволу на користування надрами №5613 від 25.07.2012 року виданого Державному підприємству «Одеська залізниця» на підставі статті 26 Кодексу України про надра та пункту 23 Порядку надання спеціальних дозволів та користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №615.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На підставі наказу Державної служби геології та надр України від 11.04.2012 року №141 Одеській залізниці (, 65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, б. 19) видано спеціальний довіз на користування надрами №5613 від 25.11.2012 року (далі - дозвіл) зі строком дії до 2032 року.

В подальшому, на підставі наказів №434 від 23.12.2015 року «Про проведення планових перевірок надрокористувачів у I кварталі 2016 року», №431 від 18.12.2015 року «Про затвердження Плану проведення перевірок надрокористувачів у I кварталі 2016 року», направлення на проведення перевірки №67 від 01.03.2016 року у період з 09.03.2016 року по 28.03.2016 рік Азово-Чорноморським міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування та геологічного вивчення державного підприємства «Одеська залізниця», за наслідком якої складено акт про недопущення до перевірки №13/5613 від 09.03.2016 року, яким встановлено, що надрокористувачем ДП «Одеська залізниця» у реєстрації направлення на проведення планової перевірки №67 від 01.03.2016 року за спеціальним дозволом на користування надрами №5613 від 25.07.2012 року відмовлено.

У зв`язку з зазначеними обставинами Азово-Чорноморським міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України 14.03.2016 року складено припис №13/5613, в якому зобов`язано Державне підприємство «Одеська залізниця» в термін до 28.03.2016 року надати до Азово-Чорноморського міжрегіонального відділу ДДГК матеріали підтверджуючі усунення порушень, а саме:

1) суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого законом, що є порушенням вимог статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», статті 24 Кодексу України про надра, Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011 року;

2) суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний надавати документи відповідно до закону, що є порушенням вимог статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», статті 24 Кодексу України про надра, Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011 року;

3) не внесено зміни до спеціального дозволу на користування надрами у зв`язку з правонаступництвом юридичної особи (надрокористувача) у результаті реорганізації, що є порушенням вимог підпункту 1 пункту 17 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011 року.

Надалі, 06.07.2016 року Азово-Чорноморським міжрегіональним відділом направлено на адресу Державної екологічної служби геології та надр України подання №253 на зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №5613 від 25.07.2012 року, та зазначено, що станом на 06.07.2016 року ДП «Одеська залізниця» не надано матеріалів, які підтверджують факт усунення порушень вимог законодавства у сфері надрокористування щодо виконання припису №13/5613 від 14.03.2016 року.

Наказом Державної екологічної служби геології та надр України від 20.09.2016 року №317 зупинено дію спеціального дозволу №5613 від 25.07.2012 року виданого Державному підприємству «Одеська залізниця» та надано останньому 30 календарних днів для усунення порушень.

Про вказані вище обставини ДП «Одеська залізниця» повідомлено позивачем листом від 04.10.2016 року №18679/13/14-16.

В подальшому, 27.01.2017 року листом №1856/13/14-17 Державна екологічна служби геології та надр України просила відповідача у 15-денний строк з моменту його отримання власну позицію (згоду/не згоду) на припинення права користування надрами, згідно спеціального дозволу №5613 від 25.07.2012 року.

Позивач зазначає, що відповідь на лист від 27.01.2017 року №1856/13/14-17 до Державної екологічної служби геології та надр України не надійшла.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявний лист від 13.02.2017 року з доказами відправлення його засобами поштового зв`язку, у якому відповідач категорично заперечує проти припинення права користування надрами (т. 1, а.с. 70-73).

Разом з цим, як стверджує Державна екологічна служба геології та надр України станом на час подання адміністративного позову ДП «Одеська залізниця» не усунуло порушення, що зазначені в приписі №13/5613 від 14.03.2016 року, а саме не внесло зміни до спеціального дозволу на користування надрами у зв`язку з правонаступництвом юридичної особи (надрокористувача), з огляду на що, позивач вбачає наявними обставини передбачені статтею 26 Кодексу України про надра для анулювання спеціального дозволу на користування надрами №5613 від 25.07.2012 року.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1 Кодексу України про надра, надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Завданням Кодексу України про надра є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян (ч. 1 ст. 2 Кодексу України про надра).

Надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради (ч. 1 ст. 4 Кодексу України про надра).

Згідно частини 1 статті 13, частини 1 статті 14 Кодексу України про надра користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Надра надаються у користування для: геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення; видобування корисних копалин; будівництва та експлуатації підземних споруд, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод; створення геологічних територій та об`єктів, що мають важливе наукове, культурне, санітарно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам`ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади та ін.); виконання робіт (здійснення діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції; задоволення інших потреб.

Статтею 16 Кодексу України про надра визначено, серед іншого, що спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначення процедури продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін регулює Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615 (далі - Порядок №615).

Згідно пункту 16 Порядку №615 переоформлення дозволу здійснюється у випадках, передбачених Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», а також у разі отримання юридичною особою в оренду чи концесію цілісного майнового комплексу державного вугледобувного підприємства.

У таких випадках до заяви, в якій зазначаються номер і дата дозволу, додаються:

засвідчені копії установчих документів заявника - юридичної особи;

копія паспорта та реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця (фізичні особи, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті, подають лише копію паспорта із серією, номером та відміткою);

пояснювальна записка, яка складається надрокористувачем, засвідчується його підписом, скріплюється печаткою (у разі її наявності) та містить обґрунтування необхідності переоформлення дозволу;

копія рішення власника або уповноваженого ним органу про зміну найменування або місцезнаходження юридичної особи, копії документів, що підтверджують зміну прізвища, імені та по батькові, місця проживання фізичної особи - підприємця;

засвідчена копія договору оренди чи концесії цілісного майнового комплексу державного вугледобувного підприємства у випадку переоформлення дозволу у зв`язку з укладенням такого договору.

Відповідно до приспів підпункту 1 пункту 17 Порядку №615 внесення змін до дозволу здійснюється на підставі заяви та поданих надрокористувачем документів у разі правонаступництва юридичної особи (надрокористувача) у результаті реорганізації.

Для внесення змін до дозволу заявник подає заяву, в якій зазначаються номер та дата дозволу, разом з: копією паспорта та реєстраційним номером облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця (фізичні особи, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті, подають лише копію паспорта із серією, номером та відміткою); інформацією (у формі довідки, яка складається надрокористувачем, засвідчується його підписом та скріплюється печаткою) про виконання особливих умов дозволу, до якого планується внести зміни, та програми робіт, виконання якої передбачено угодою про умови користування надрами; пояснювальною запискою, яка складається надрокористувачем, засвідчується його підписом, скріплюється печаткою та містить обґрунтування необхідності внесення змін до дозволу;

До перелічених документів заявник додає:

оригінал або засвідчену копію передавального акта або розподільчого балансу, складеного відповідно до вимог законодавства, або нотаріально засвідчену копію цивільно-правового договору, який підтверджує факт передачі майна, необхідного для користування надрами, та засвідчені копії установчих документів - у випадках, передбачених підпунктами 1 і 5 цього пункту;

лист-згоду від надрокористувача на внесення змін до дозволу - у випадку, передбаченому підпунктом 5 цього пункту.

Внесення змін до угоди про умови користування надрами здійснюється органом з питань надання дозволу без внесення змін до дозволу за наявності інформації органів державного геологічного контролю про відсутність порушень надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр.

Згідно частини 2 статті 24 Кодексу України про надра користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.

В контексті приспів частини 1 статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі: 1) якщо відпала потреба у користуванні надрами; 2) закінчення встановленого строку користування надрами; 3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; 4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення; 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами; 7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

При цьому, частина 2 статті 26 Кодексу України про надра визначає, що право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Законодавством України можуть бути передбачені й інші випадки припинення права користування надрами.

Вимоги цієї статті не застосовуються до користувачів надр за угодою про розподіл продукції. У цьому разі право користування надрами може бути припинено, обмежено чи тимчасово заборонено (зупинено) лише у разі: 1) припинення (в тому числі дострокового) дії угоди про розподіл продукції, що здійснюється на умовах і в порядку, передбачених такою угодою; 2) виникнення безпосередньої загрози життю та здоров`ю людей або довкіллю.

Особливості і умови обмеження або припинення чи тимчасової заборони (зупинення) користування надрами відповідно до угоди про розподіл продукції визначаються Законом України "Про угоди про розподіл продукції".

Як слідує з матеріалів справи, підставою для звернення до суду із позовними вимогами про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №5613 від 25.07.2012 року виданого Державному підприємству «Одеська залізниця» є невиконання відповідачем підпункту 1 пункту 17 Порядку №615, яким передбачено внесення змін до дозволу, що здійснюється на підставі заяви та поданих надрокористувачем документів у разі правонаступництва юридичної особи (надрокористувача) у результаті реорганізації.

Судом встановлено, що відповідно до частини 1 статі 2 розділу II Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» від 23.02.2012 року №4442-VI утворення Товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (далі - Закон №4442-VI).

Товариство утворюється як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття (далі - підприємства залізничного транспорту) (ч. 3 ст. 2 розділу II Закону №4442-VI).

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»» утворено публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - товариство), 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (код згідно з ) (далі - Укрзалізниця), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування (далі - підприємства), які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

Відповідно до частини 6 статті 2 Закону №4442-VI товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Також, приписами частини 1 статті 5 Закону №4442-VI встановлено, що товариство провадить діяльність, у тому числі пов`язану з державною таємницею, до отримання необхідних ліцензій та інших документів дозвільного характеру на основі відповідних документів, отриманих підприємствами залізничного транспорту, у межах строку їх дії.

Аналіз наведеного дає суду підстави стверджувати, що публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є правонаступником Державного підприємства «Одеська залізниця» та провадить свою діяльність до отримання необхідних ліцензій та інших документів дозвільного характеру на основі відповідних документів, отриманих підприємствами залізничного транспорту, у межах строку їх дії.

Тобто, спеціальним Законом №4442-VI визначено право публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» провадити діяльність на підставі спеціальних дозволів отриманих, серед іншого, Державним підприємством «Одеська залізниця» у межах строку їх дії.

Як свідчать матеріали справи, ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" 21.03.2016 року звернулася до Державної екологічної служби геології та надр України із заявою №Н-7/249 (вх. 5470/13-12-/2803) про внесення змін до спеціального дозволу на право користування надрами від 25.07.2012 року №5613 до якої долучено: інформація про виконання особливих умов та програми робіт, пояснювальна записка, довіреності (копія), завірені копії реєстраційних документів, витяг (звірена копія) з переліку майна ПАТ «Укрзалізниця (передавального акту) (т. 1, а.с. 62).

Листом від 06.04.2016 року №5879/3/12-16 Державна екологічна служба геології та надр України повідомила відповідача про відмову у внесенні змін до спеціальних дозволів на підставі пункту 19 Порядку №615, оскільки в поданому пакетів документів відсутні оригінали або засвідчені копії передавальних актів або розподільчих балансів, складених відповідно до вимог законодавства або нотаріально засвідчені копії цивільно-правових договорів, які підтверджують факт передачі майна, необхідного для користування надрами, та засвідчені копії установчих документів (т. 1, а.с. 64)

В подальшому, ПАТ «Українська залізниця» подано заяву від 28.12.2016 року №ЦЦЛ-13/439 на переоформлення спеціального дозволу на користування надрами, до якої долучено: пояснювальна записка щодо обгрунтування необхідності переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами; копії спеціальних дозволів №№4207, 4975, 5613, 5611, 4032, копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, копії положення про регіональні філії «Одеська залізниця та «Придніпровська залізниця, Постанова Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Постанова Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735 "Питання публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (т. 1, а.с. 66-67).

Також, 31.01.2017 року ПАТ «Українська залізниця» подано заяву №ЦЦЛ-13/107 на переоформлення спеціального дозволу на користування надрами, до якої долучено: пояснювальна записка щодо обгрунтування необхідності переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами; копії спеціальних дозволів №№4207, 4975, 5613, 5611, 4032, копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, копії положення про регіональні філії "Одеська залізниця" та "Придніпровська залізниця", Постанова Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Постанова Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735 Питання публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", копія передавального акту, копія наказу про надання майном (т. 1, а.с.68-70).

Доказів розгляду наведених заяв Державною екологічною службою геології і надр України матеріали адміністративної справи не містять.

Зазначені обставини свідчать про те, що відповідачем вчинялися всі необхідні дії з метою виконання припису №13/5613 від 14.03.2016 року, а відтак, на думу суду, задоволення позовних вимог про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №5613 від 25.07.2012 року виданого Державному підприємству «Одеська залізниця», з урахуванням наведеного, є передчасними.

Більше того, суд вважає за необхідне наголосити, що приписами частини 1 статті 5 Закону №4442-VI надано відповідачу право провадити діяльність до отримання необхідних ліцензій та інших документів дозвільного характеру на основі відповідних документів отриманих Державним підприємством «Одеська залізниця» у межах строку їх дії.

Вказане, у взаємозв`язку із встановленими обставинами судом, додатково свідчить про передчасність позовних вимог.

При цьому, суд враховує, що спеціальний дозвіл на користування надрами №5613 від 25.07.2012 року, який виданий Державному підприємству «Одеська залізниця» діє до 2032 року та стосується, користування надрами, які використовуються, у тому числі, шляхом надання ліцензованих послуг централізованого водопостачання для бюджетних організацій міста Подільск.

Згідно частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Частиною 2 статті 73 КАС України визначено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи вищевикладене в сукупності, враховуючи наявність у відповідача права у відповідності до Закону №4442-VI провадити діяльність до отримання необхідних ліцензій та інших документів дозвільного характеру на основі, зокрема, спеціального дозволу на користування надрами №5613 від 25.07.2012 року, виданого Державному підприємству «Одеська залізниця» зі строком дії до 25.07.2032 року, зважаючи на те, що ним вчиняються активні дії щодо внесення змін до спеціального дозволу, суд вважає, що обставини, на які покликається позивач не є достатніми та такими, що порушують порядок користування надрами, зокрема, забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорони прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян, що в свою чергу, на думку суду, виключає підстави для застосування частина 2 статті 26 Кодексу України про надра.

Додаткового суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача, що його посилання на відсутність обов`язку в частині переоформлення спеціального дозволу не ставиться під сумнів Державною екологічною службою геології та надр України та судом, однак спірне питання стосується внесення змін до спеціального дозволу, яке врегульоване іншими положеннями Порядку №615, ніж переоформлення спеціального дозволу.

Тобто до вказаних дій застосовують різні положення Порядку №615.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 73, 77, 90, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Державної екологічної служби геології та надр України (03680, м. Київ, вул. Ежена Потьє, б. 16, ) до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, б. 5, ) відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева