Справа № 640/6704/19
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6704/19 Суддя (судді) першої інстанції: Погрібніченко І.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: не зазначена) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, оформленого листом від 26 листопада 2018 року за вих. № 118874/02/П-8687, щодо відмови у зарахуванні до стажу періоду роботи у Дочірньому підприємстві механізації з 27 липня 1977 року по 30 грудня 1988 року та з 02 січня 1989 року по 31 грудня 1993 року для перерахунку пенсії; зобов`язання врахувати до страхового стажу роботу у Дочірньому підприємстві механізації з 27 липня 1977 року по 30 грудня 1988 року та з 02 січня 1989 року по 31 грудня 1993 року; зобов`язання перерахувати пенсію з урахуванням періоду роботи у Дочірньому підприємстві механізації з 27 липня 1977 року по 30 грудня 1988 року та з 02 січня 1989 року по 31 грудня 1993 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, оформлене листом від 26 листопада 2018 року за вих. № 118874/02/П-8687, щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до його стажу роботи у ДП Механізації за період з 27 липня 1976 року по 30 грудня 1988 року для перерахунку пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , зареєстровану у ГУ ПФ України у м. Києві 29 жовтня 2018 року за № П-8687, щодо врахування до стажу роботи у ДП Механізації періоду з 27 липня 1976 року по 30 грудня 1988 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , зареєстровану у ГУ ПФ України у м. Києві 29 жовтня 2018 року за № П-8687, щодо перерахунку пенсії з урахуванням стажу роботи у ДП Механізації за період з 27 липня 1976 року по 30 грудня 1988 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги в частині відмови у задоволенні позовних вимог задовольнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що, на його думку, оскільки він звернувся з вимогою про зобов`язання перерахувати пенсію з урахуванням зазначених періодів роботи, то, скасовуючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, суд першої інстанції з метою відновлення його прав повинен був задовольнити саме цю вимогу.

При цьому апелянт зауважує, що період його роботи за сумісництвом з 02.01.1989 р. по 31.12.1993 р. підтверджується довідкою від 06.07.2004 р., що є достатнім згідно вимог Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України від 12.08.1993 р. № 637.

Задоволення позовних вимог частково позивач вважає створенням формальних перешкод для реалізації права особи на отримання пенсії.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів виключно в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У жовтні 2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою, у якій просив здійснити перерахунок розміру пенсії на підставі довідок по заробітній платі № 97 від 11 листопада 2003 року та № 102 від 14 травня 2004 року, виданих Дочірнім підприємством механізації.

Листом від 11.10.2018 р. № 92059/03 відповідач повідомив позивача, що провести перевірку достовірності видачі довідок немає можливості, оскільки організація ДП Механізації не звітує з січня 2009 року, а колективне ЖКП «Агропромбудіндустрія» - з жовтня 2016 р. Телефонний зв`язок з вказаними суб`єктами відсутній (а. с. 30).

Крім того, відповідач листом від 26 листопада 2018 року за вих. № 118874/02/П-8687 повідомив позивача про те, що, оскільки позивачем не надано копії первинних документів, на підставі яких видана довідка про заробітну плату за 60 календарних місяців, а організація відмовила в проведенні перевірки даної довідки, підстав для врахування заробітної плати за 60 календарних місяців при обчисленні розміру пенсії немає.

Також, у листі було запропоновано, для можливого врахування при обчисленні розміру пенсії заробітної плати за 60 календарних місяців до 01 липня 2000 року надати нову довідку та копії первинних документів.

Надаючи правову оціцнку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року№ 1058-IV (далі - Закон № 1058) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Вимога вказаної норми щодо підтвердження отримання заробітної плати у період до 01.07.2000 р. первинними документами, як вірно визначено судом першої інстанції, є імперативною.

В той же час, задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції встановив відсутність доказів вчинення належних дій з боку відповідача щодо звернення до підприємств, діяльність яких не є припиненою, з метою проведення перевірки в розумінні ч. 2 ст. 77 КАС України.

При цьому, колегією суддів з матеріалів справи не вбачається наявність первинних документів, що могли б підтвердити нарахування та отримання позивачем сум, зазначених у спірних довідках.

Вказане згідно положень ч. 1 ст. 40 Закону № 1058 позбавляє суд адміністративної юрисдикції можливості вважати дані обставини встановленими та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, як того вимагає позивач.

Доводи апелянта про наявність вичерпних доказів у вигляді трудової книжки та довідки від 06.07.2004 р. у межах спору є помилковими, оскільки згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією.

З огляду на відсутність вказаних доказів колегія суддів відхиляє доводи апелянта за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 24.10.2019 р.)