Справа № 826/27043/15
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про відвід

24 жовтня 2019 року м. Київ № 826/27043/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шевченко Н.М., розглянувши у письмовому порядку питання про відвід судді Окружного адміністративного суду міста Києва Літвінової А.В. в адміністративний справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» Чернявської Олени Степанівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» Чернявської Олени Степанівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.01.2016 (суддя Кобилянський К.М.) відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу №826/27043/15 до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.12.2016 (суддя Кобилянський К.М.) зупинено провадження в адміністративній справі №27043/15 до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України за результатом розгляду у справі № 1-26/2016 (№ 2-4/2016) за поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року.

Через канцелярію суду від позивача 26.04.2019 надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, з огляду на усунення обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі.

У зв`язку з неможливістю продовження розгляду адміністративної справи суддею Кобилянським К.М., справу в порядку, визначеному частиною 9 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, передано на розгляд судді Літвіновій А.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.05.2019 адміністративну справу №826/27043/15 прийнято до провадження суддею Літвіновою А.В., поновлено провадження у справі №826/27043/15, вирішено повторно розпочати розгляд справи №826/27043/15 по суті та призначено судове засідання для розгляду справи №826/27043/15 по суті.

За результатами розгляду даної адміністративної справи, ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.05.2019 позовну заяву ОСОБА_1 в адміністративній справі №826/27043/15 залишено без розгляду в частині та закрито провадження в частині.

Ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва про закриття провадження у справі від 27.05.2019 у справі №826/27043/15 залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2019.

Ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва про залишення позову без розгляду від 27.05.2019 у справі №826/27043/15 була скасована постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2019 та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.09.2019 прийнято до розгляду та продовжено розгляд адміністративної справи №826/27043/15 в порядку загального позовного провадження. Адміністративну справу №826/27043/15 призначено до розгляду в судовому засіданні.

02.10.2019 до відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярії) суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Літвінової А.В. від розгляду справи №826/27043/15.

Вказана заява вмотивована тим, що недовіра до складу суду ґрунтується не на незгоді з ухвалою від 27.05.2019, а з тим, що склад суду, на думку позивача, не виявив бажання та не здійснив розгляд справи, внаслідок чого залишив позов без розгляду.

Також ОСОБА_1 . звертає увагу на те, що свою незгоду з ухвалою судді Літвінової А.В. від 27.05.2019 вона реалізувала у встановленому законом порядку, через оскарження до апеляційної інстанції, за наслідками розгляду якої таку ухвалу було скасовано, а справу направлено на продовження розгляду до суду першої інстанції, однак, на переконання позивачки, у судді Літвінової А.В. вже склалося упереджене та необ`єктивне ставлення до даної справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.10.2019 заяву ОСОБА_1 про відвід судді Літвінової А.В. визнано необґрунтованою, зупинено провадження у справі №826/27043/15 до вирішення питання про відвід судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2019 визначено суддю Шевченко Н.М. для вирішення заяви про відвід.

Частиною 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Згідно з частиною 11 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Надаючи правову оцінку доводам позивача, суд зазначає наступне.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 КАС України, зокрема, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Як зазначено Верховним Судом України, суддя також не може брати участі у розгляді адміністративної справи і за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості, однак конкретного і вичерпного переліку цих підстав не передбачено. Тобто, із змісту закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості (постанова Верховного Суду України від 11.10.2006). Водночас, для того, що б ці обставини можливо було покласти в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Згідно з частиною 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд звертає увагу на те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість.

Таким чином, відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. У ст. 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах «Piersac vs Belgium, Grieves vs UK»). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі «Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium», суд має бути неупередженим і безстороннім.

Таким чином, Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право сторони на подання заяви про відвід.

Згідно уставленої практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Важливо зазначити, що відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Як зазначено у рішенні Європейського суду по справі «Білуха проти України», стосовно об`єктивного критерію слід визначити, … чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Важливим питанням є довіра, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати в громадськості (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії»). Довіра - це суб`єктивне ставлення особи на підставі внутрішнього переконання з урахуванням зовнішніх обставин й цілком очевидно, що дії та рішення, які судом вчинені в межах закону, але в супереч інтересам однієї зі сторін, сприймаються цією стороною як негативні й у зв`язку з цим викликають недовіру до суду.

При цьому, можливість переконання особи у протилежному залежить не тільки від обґрунтування законності вчинених судом дій, а й від бажання та здатності особи сприймати це обґрунтування та розуміти дії, які можуть не відповідати її прямим інтересам.

При розгляді заяви ОСОБА_1 суд установив, що підставами для заявлення відводу судді Літвінової А.В. стало те, що на думку позивачки вказана суддя у справі №826/27043/15 не розглянула адміністративний позов по суті, а залишила його без розгляду, чим, на думку ОСОБА_1 , проявила необ`єктивне ставлення до розгляду даної справи.

Суд відхиляє зазначені посилання позивача, як на обставину, яка викликає сумнів у об`єктивності суду при розгляді даної адміністративної справи, з огляду на те, що приписами ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України чітко визначено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Крім того, суд звертає увагу ОСОБА_1 на те, що згідно з частиною 3 статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2019 скасовано ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва про залишення позову без розгляду від 27.05.2019 у справі №826/27043/15, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 13 ст. 31 КАС України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, визначених цим Кодексом.

Тобто, визначення судді Літвінової А.В. для розгляду даної справи здійснено Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів безальтернативно, оскільки розгляд справи №826/27043/15 вже було розпочато вказаною суддею.

Разом з тим, інші доводи позивачки є суб`єктивними, посилання на нібито упередженість ґрунтуються виключно на її суб`єктивних припущеннях та не підтверджуються доказами. Зазначене не може вплинути на справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спору з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів особи, а суб`єктивна думка позивачки не може бути підставою для задоволення заяви.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді Окружного адміністративного суду міста Києва Літвінової А.В.

Керуючись положеннями статей 36, 39, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Окружного адміністративного суду міста Києва Літвінової А.В. від розгляду справи №26/27043/15 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Шевченко