Справа № 420/1069/19
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/1069/19

Категорія: 109010000 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А. Час і місце ухвалення: 17:26 год., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А.І.

Ступакової І.Г.

при секретарі Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової академії (м. Одеса), Генерального штабу Збройних Сил України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування наказів в частині, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення грошового забезпечення,-

В С Т А Н О В И Л А :
В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, Військової академії (м. Одеса), Генерального штабу Збройних Сил України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням уточнення 31.05.2019 року позовних вимог, просив суд:

- визнати протиправним та скасувати п.4 наказу Міністра оборони України від 17.12.2018 року № 192 КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині притягнення заступника начальника військової академії з тилу начальника тилу Військової академії (м. Одеса) у військовому званні «полковник» ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді пониження в посаді;

- визнати протиправним та скасувати п.18 наказу начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України №71 від 21.02.2019 року щодо звільнення з посади заступника начальника військової академії з тилу начальника тилу Військової академії (м. Одеса) та призначення на посаду начальника Квартирно-експлуатаційної служби тилу управління оперативного командування «Південь» сухопутних військ Збройних Сил України, ВОС 2201002 та переведення з штатно-посадової категорії (шпк) «полковник» на «підполковник» ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову академію (м. Одеса) анулювати відповідний запис про накладення дисциплінарного стягнення «пониження в посаді» в службовій картці полковника ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України внести зміни в наказ №195 від 26.04.2019 року щодо звільнення ОСОБА_1 , а саме: зазначити, що полковника ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника військової академії з тилу начальника тилу Військової академії (м. Одеса);

- стягнути на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення (середній заробіток) за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтовував тим, що службове розслідування, за наслідками якого Міністром оборони України прийнято наказ від 17.12.2018 року №192 КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», проведено з порушенням порядку його призначення та в період перебування позивача у відпустці, а згодом і на лікуванні. В акті службового розслідування від 10.12.2018 року відсутні будь-які посилання на належні та допустимі докази на підтвердження висновків про порушення ОСОБА_1 вимог ст.ст. 16, 58 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а також на підтвердження висновків, що порушення вимог щодо харчування особового складу за 2016-2018 роки мало місце саме з вини позивача. Зокрема, в акті проведення службового розслідування від 10.12.2018 року не зазначено: ідентифікуючих відомостей військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування, наявності неправомірних дій такого військовослужбовця, його вини, зв`язку виявлених порушень з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби, причинного зв`язку між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась, посилань на вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено тощо. Позивач стверджував, що його не було ознайомлено із актом службового розслідування, чим позбавлено права викласти свої заперечення, подати заяви та клопотання, отримати мотиви їх відхилення чи підстави задоволення. Позивач вважає необґрунтованими посилання відповідача в оскаржуваному наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності на низьку організацію ОСОБА_1 та керівництво організацією харчування особового складу у Військовій академії (м. Одеса), не забезпечення додержання санітарно-гігієнічних вимог під час зберігання продуктів харчування, що створює передумови до масового отруєння особового складу, перевитрат державних коштів та погіршення стану здоров`я особового складу. Позивач стверджував, що вказані порушення не входять до сфери його службової діяльності (контролю), так як відносяться до функціональних обов`язків інших військовослужбовців. При цьому, ним, як заступником начальника військової академії з тилу начальником тилу, двічі на рік проводилася перевірка наявності та стану матеріальних засобів у підрозділах академії і безпосередньо підпорядкованих складах з оформленням відповідних актів. Обираючи один із найсуворіших видів дисциплінарного стягнення у вигляді пониження в посаді, на думку позивача, відповідачем не враховано характеру та обставин вчинення правопорушення, його наслідків, попередньої поведінки позивача, тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби, наявності вини позивача, зв`язок порушення з виконанням позивачем обов`язків військової служби.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 15.07.2019 року з прийняттям нового судового рішення про задоволення його позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що позивач несе відповідальність за будь-яке порушення в організації роботи їдальні та складів. При цьому, судом залишено поза увагою, що відповідачами не надано жодного належного доказу, що стан якості харчування погіршився, чи доказів отруєння військовослужбовців. В свою чергу, позивачем надано суду: журнал перевірки якості харчування, який містить позитивні відмітки щодо якості їжі та допуск їжі лікарем до вживання; книгу відгуків та пропозицій, де наявні позитивні відгуки щодо якості харчування; пояснення військовослужбовців, у яких відсутні нарікання щодо якості харчування. Зазначені докази судом першої інстанції не враховано при вирішення спору, як і не зазначено підстав їх відхилення судом.

Також, апелянт посилається на безпідставність висновків суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за не належне виконання службових обов`язків, оскільки до обов`язків позивача не входило приймання продуктів на складі та перевірки їх маркування. Такі обов`язки покладено на начальника складу та начальника продовольства. Позивач, в свою чергу, здійснював контроль та перевірку їдальні і складів. В оскаржуваному наказів від 17.12.2018 року №192 КП є посилання на акти виявлених порушень за 2016-2018 роки, однак не зазначено, які саме акти були покладені в його основу, зокрема, їх дати та реєстраційні номери.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки його доводам про те, що на позивача накладено дисциплінарне стягнення за порушення, вчинене начальником продовольчого складу старшим сержантом ОСОБА_3 .

Посилається апелянт і на помилковість висновків суду першої інстанції, що акт проведення службового розслідування Військової академії (м.Одеса) від 10.12.2018 року не слугував підставою для прийняття Міністром оборони України наказу від 17.12.2018 року №192 КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності». Відповідачі не надали суду достатніх та допустимих доказів на підтвердження того, що оскаржуваний наказ було прийнято без урахування акту проведеного службового розслідування. Також, судом не було встановлено, на підставі яких саме доказів та у зв`язку з чим прийнято спірний наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Апелянт вважає, що надані відповідачами електронні докази наявності в продуктах харчування шкідників (фото та відео фіксація перевірки від 20.11.2018 року) суд першої інстанції не повинен був брати до уваги, оскільки відповідний електронний доказ (диск) не містить електронного цифрового підпису, а відтак, останній не має статусу оригіналу в розумінні Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Посилається апелянт і на недотримання відповідачами порядку проведення службового розслідування, встановленого Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608. Зокрема, позивач не був ознайомлений із актом службового розслідування, а відтак був позбавлений права викласти свої заперечення, подати заяви та клопотання, отримати мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення; у розслідуванні не зазначено, що воно проводилось у відношенні позивача; не встановлено вину позивача, обставин, що пом`якшують або обтяжують вину.

Міністерство оборони України та Генеральний штаб Збройних Сил України подали письмові відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в яких просять скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Відповідачі стверджують, що призначене наказом начальника Військової академії (м.Одеса) №1025-А від 21.11.2018 року та проведене підполковником ОСОБА_4 службове розслідування не має жодного відношення до наказу Міністра оборони України від 17.12.2018 року № 192 КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності». У зв`язку з цим, зазначені в апеляційній скарзі недоліки, допущені під час проведення службового розслідування, не підлягають дослідженню судом, оскільки притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді пониження в посаді, відбулося на підставі акту №1/47/1248 від 20.11.2018 року та доповіді начальника Головного управління розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України від 22.11.2018 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що наказом Генерального штабу Збройних Сил України №534 від 12.08.2011 року підполковника ОСОБА_1 , заступника інституту з матеріально-технічного забезпечення Військового інституту Одеського національного політехнічного університету призначено заступником начальника академії з тилу начальником тилу військової академії, ВОС 2301002.

15.01.2018 року між Міністерством оборони України та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 укладено договір № 286/2/18/5 про закупівлю продуктів харчування та сушених продуктів різних за каталогом продуктів харчування для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах.

28.03.2018 року Міністром оборони України видано окреме доручення №5322/з, яким з метою здійснення протягом 2018 року оперативних перевірок порядку організації харчування військовослужбовців, умов зберігання продуктів харчування на продовольчих складах та їдальнях, їх якість, а також забезпечення військовослужбовців речовим майном та його якість у військових частинах (кораблях, підрозділах), організаціях, установах, військових навчальних закладах Збройних Сил України, створено робочі групи з представників Головного управління розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України та підпорядкованих структурних підрозділів, а також Військової служби правопорядку Збройних Сил України.

20.11.2018 року, за результатами проведення перевірки організації харчування особового складу у Військовій академії згідно каталогу продуктів харчування, умов зберігання продуктів, їх якість на продовольчому складі та у їдальні та виконання умов договору ТОВ «Василенко С.О.» робочою групою складено акт №1/47/1248, яким встановлено, зокрема, що ТОВ «Василенко С.О.» в ході надання послуг на закупівлю продуктів харчування та сушених продуктів різних допущені порушення умов договору та вимог нормативно-правових актів України; загальний стан ветеринарно-санітарний стан продовольчого складу та овочесховища у Військовій академії не задовільний.

В акті перевірки №1/47/1248 від 20.11.2018 року зазначено, що під час перевірки облікових документів на продовольчому складі, а саме книги перевірки складу старшими начальниками було встановлено, що заступник начальника академії з тилу начальник тилу полковник ОСОБА_1 крайній раз здійснював перевірку продовольчого складу 21.09.2017 року. Під час його відсутності перевірку здійснювали тимчасово виконуючі обов`язки заступника начальника академії з тилу 24.12.2017 року, 02.03.2018 року та 11.05.2018 року. Начальник продовольчої служби молодший лейтенант ОСОБА_6 крайній раз здійснювала перевірку 24.09.2018 року, подальші записи відсутні.

Запропоновано, зокрема, начальнику Військової академії за фактом порушень, які були виявлені під час контрольних заходів, провести службове розслідування, за результатами якого проінформувати та надати копії матеріалів розслідування командиру військової частини НОМЕР_2 ; до 23.11.2018 року скласти план усунення виявлених недоліків, копію якого надати командиру військової частини НОМЕР_2 ; до 04.12.2018 року усунути виявлені порушення та посилити контроль за постачанням продуктів харчування суб`єктом господарювання та організацією харчування; негайно через підлеглих осіб зв`язатися з представником ТОВ «Василенко С.О.» щодо вивезення за межі Військової академії продуктів харчування, що в ході перевірки були визнані як такі, що не відповідають умовам договору та вимогам нормативно-правових актів, згідно вимог договору протягом одного робочого дня, відповідно до п.9.7 розділу ІХ договору; скласти акт про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання, копію якого надати командиру військової частини НОМЕР_2 ; витребувати у керівництва ФОП « ОСОБА_5 » відповідні копії транспортних документів, на підставі яких продукти, які не відповідають нормативно-правовим актам і умовам договору, у встановлений строк були вивезені за межі Військової академії; зберігання продовольства на продовольчому складі здійснювати відповідно до вимог наказу МО України від 09.12.2002 року №402, наказу НГШЗС України від 12.12.2016 року № 471, вимог виробника, які зазначені на маркуванні.

Від Головного управління розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України 27.11.2018 року до Міністерства оборони України надійшов лист №408/8/408, яким повідомлено про виявлені під час перевірки організації харчування особового складу у Військовій академії згідно каталогу продуктів харчування, умов зберігання продуктів, їх якість на продовольчому складі та у їдальні та виконання умов Договору від 15.01.2018 року №286/2/18/5, порушення продовольство уражене амбарними шкідниками, продовольство без відповідного маркування, порушення умов температурного режиму при зберіганні швидкопсувних продуктів. Запропоновано начальника Військової академії (м. Одеса) генерал-майора ОСОБА_7 та заступника начальника Військової академії з тилу начальника тилу полковника А.Шевченка за виявлені систематичні порушення та самоусунення від виконання своїх обов`язків притягнути до дисциплінарної відповідальності.

17.12.2018 року Міністром оборони України видано наказ №192 КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким, серед іншого, заступника начальника академії з тилу начальника тилу Військової академії (м. Одеса) полковника ОСОБА_1 понижено в посаді.

У вказаному наказі зазначено, що незважаючи на вимоги керівництва Міністерства оборони України щодо належного виконання положень Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, продовжують мати місце факти неналежного продовольчого забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, порушення умов зберігання продуктів харчування на продовольчих складах та у їдальнях, безвідповідального ставлення деяких посадових (службових) осіб до виконання своїх службових обов`язків. Так, протягом 2016-2018 років представниками Головного управління розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України неодноразово перевірялась Військова академія (м. Одеса). При цьому, копії актів з виявленими порушеннями та недоліками направлялись до Тилу Збройних Сил України та керівництва академії для відповідного реагування, а також надавались пропозиції щодо покращення організації харчування особового складу. Але, як свідчать результати проведеної 19, 20 листопада 2018 року чергової перевірки організації харчування особового складу у Військовій академії (м. Одеса), раніше виявлені недоліки не усунуто, крім того, додатково виявлено порушення положень Закону України «Про основні принципи та вибори безпечності та якості харчових продуктів», невиконання умов договору від 15 січня 2018 року №286/2/18/5, порушення вимог Технічного регламенту щодо правил маркування харчових продуктів, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28 жовтня 2010 року №487, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2011 року за № 183/18921, а саме:

- продовольство (крупи та суміш фруктів сушених) на продовольчому складі уражене амбарними шкідниками;

- продовольство без відповідного маркування;

- недотримання температурного режиму під час збереження швидкопсувних продуктів;

- приміщення продовольчого складу поточного забезпечення та приміщення овочесховища знаходились у незадовільному санітарному стані;

- відповідальні за організацію харчування посадові особи перевірку продовольчого складу не здійснюють, відповідні записи до книги перевірки складу заносять несвоєчасно, статутні вимоги щодо встановлення у військовій частині такого внутрішнього порядку, який гарантував би неухильне виконання законів України та положень статутів Збройних Сил України, не виконують.

Також, наказом Міністра оборони України від 17.12.2018 року №192 КП визначено, що зазначене стало можливим унаслідок неналежного виконання обов`язків посадовими (службовими) особами Військової академії (м. Одеса) та Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, які не забезпечили належне зберігання продуктів харчування у кількісному та якісному відношенні, не здійснювали постійний контроль за зберіганням продуктів харчування з метою виключення випадків псування. Зокрема, заступник начальника академії з тилу начальник тилу Військової академії (м. Одеса) полковник ОСОБА_1 не організував якісне харчування особового складу та роботу комісії з перевірки якості організації харчування суб`єктами господарювання в порушення пункту 7 розділу ІІ Інструкції з організації продовольчого забезпечення Збройних Сил України та годування штатних тварин військових частин Збройних Сил України шляхом залучення суб`єктів господарювання, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 09 лютого 2016 року №62, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 березня 2016 року за №361/28491.

21.02.2019 року, на підставі наказу від 17.12.2018 року №192 КП, Генеральним штабом Збройних Сил України видано наказ №71, яким, відповідно до пункту 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, увільнено від займаної посади і призначено полковника ОСОБА_1 , заступника начальника академії з тилу начальника тилу Військової академії (м. Одеса), начальником квартирно-експлуатаційної служби тилу управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України, ВОС 2201002.

Не погоджуючись з правомірністю наказу Міністра оборони України від 17.12.2018 року № 192 КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді пониження в посаді та, як наслідок, з правомірністю наказу начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України №71 від 21.02.2019 року щодо звільнення з посади заступника начальника військової академії з тилу начальника тилу Військової академії (м. Одеса) та призначення на посаду начальника Квартирно-експлуатаційної служби тилу управління оперативного командування «Південь» сухопутних військ Збройних Сил України, ВОС 2201002 та переведення з штатно-посадової категорії «полковник» на «підполковник» ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , дійшов висновку, що позивач, як заступник начальника військової академії з тилу начальник тилу Військової академії (м. Одеса), за своїми функціональними обов`язками несе відповідальність за будь-яке порушення в організації роботи їдальні та складів, що було виявлене під час його перебування на посаді, включаючи ті, що є наслідком дій (бездіяльності) його підлеглих, за підготовку та організацію роботи яких він відповідає. У зв`язку з цим, суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання позивача на те, що виявлені порушення, зазначені в оскаржуваному наказі, не входять до сфери службової діяльності (контролю) ОСОБА_1 , а входять до функціональних обов`язків інших військовослужбовців.

Також, суд першої інстанції визнав необґрунтованими посилання позивача на порушення відповідачами порядку проведення службового розслідування та відсутність у акті службового розслідування від 10.12.2018 року будь-яких посилань на належні та допустимі докази на підтвердження висновків про порушення ОСОБА_1 вимог ст.ст. 16, 58 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а також на підтвердження висновків, що порушення вимог щодо харчування особового складу за 2016-2018 роки мало місце саме з вини позивача. Суд першої інстанції встановив, що оскаржуваний наказ від 17.12.2018 року № 192 КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» прийнято на підставі акту проведення перевірки організації харчування особового складу у Військовій академії від 20.11.2018 року та листа Головного управління розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України №408/8/4088 від 22.11.2018 року, а не на підставі акту службового розслідування від 10.12.2018 року. При вирішенні спору суд першої інстанції врахував, що призначення службового розслідування є правом, а не обов`язком особи, яка приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання позивача на те, що відповідачем на нього накладено один із найсуворіших видів дисциплінарного стягнення у вигляді пониження в посаді, зазначивши, що станом на дату притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності накладене попередньо на нього наказом від 14.02.2018 року №93 стягнення «сувора догана» не було зняте, що виключало можливість накладення на позивача менш суворого виду дисциплінарного стягнення.

Колегія суддів суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п.11 Статуту внутрішньої військової служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N548-XIV, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Приписами п. 16 Статуту внутрішньої військової служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N548-XIV, передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до п. 26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Відповідно до ст.ст. 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості. Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

Командир (начальник) зобов`язаний знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань; завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності; встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України; проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові); під час вирішення питань, пов`язаних з трудовою діяльністю працівників, суворо додержуватися законодавства про працю; вживати заходів для відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині, кораблю (підрозділу).

Згідно п.п. 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N551-XIV, військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Приписами п.п. 12, 45, 47, 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N551-XIV, встановлено, що Верховний Головнокомандувач Збройних Сил України, Міністр оборони України, начальник Генерального штабу Головнокомандувач Збройних Сил України, командувач Національної гвардії України користується дисциплінарною владою у повному обсязі цього Статуту, крім відповідних повноважень, визначених цим Статутом для кожного з них особисто.

У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно п.п. 83, 84, 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N551-XIV, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Пунктом 100 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що пониження в посаді військовослужбовців, пониження у військових званнях здійснюються за наказом того командира, якому надано право призначати на ці посади та присвоювати військові звання.

Відповідно до п. 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України заступник командира полку (окремого батальйону) з тилу зобов`язаний, зокрема, перевіряти не менше ніж двічі на рік наявність і стан матеріальних засобів у підрозділах полку (окремого батальйону) і безпосередньо підпорядкованих складах з оформленням відповідних актів; організовувати щорічне проведення інвентаризації всього майна і техніки у службах.

Згідно п. 6.5 Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказом Міністра оборони України від 09.12.2002 року N 402, складські приміщення, обладнання сховищ повинні відповідати санітарно-гігієнічним вимогам, які висуваються до об`єктів продовольчої служби, і забезпечувати протипожежну безпеку. Прибирання приміщень проводиться не рідше одного разу на добу в кінці робочого дня. Після кожного відпускання продовольства або майна прибираються продукти, які просипались, сміття. Загальне прибирання складських приміщень з усуненням пилу зі стін, стелі, тари з продовольством, стелажів проводиться за потреби, але не рідше одного разу на тиждень. Перевірка на предмет ураження продовольства шкідниками проводиться не рідше одного разу на місяць у холодний період року і не рідше одного разу на тиждень при температурі повітря вище 10 град. C. Перед прийняттям продовольства на зберігання проводиться профілактична дезінфекція (дезінсекція, дератизація). Надалі, за потреби, проводиться дезінфекція за епідемічними показниками. На вільних від гризунів об`єктах ведеться спостереження та здійснюються систематичні перевірки об`єктивними методами контролю. Якщо об`єкт заселений гризунами, на ньому застосовуються винищувальні заходи. У разі виявлення комах негайно проводиться хімічна обробка приміщень. Поточний ремонт складських приміщень проводиться не рідше одного разу на рік.

Згідно функціональних обов`язків особового складу військовослужбовців та працівників Збройних Сил України Військової академії, затверджених наказом начальника Військової академії від 30.12.2016 року № 1057-А, заступник начальника академії з тилу начальник тилу у мирний і воєнний час відповідає, зокрема, за матеріальне й технічне забезпечення підрозділів академії підпорядкованим службам; за матеріально-побутове забезпечення особового складу; за стан обліку матеріально-технічних засобів підпорядкованих служб. Заступник начальника академії з тилу начальник тилу безпосередньо підпорядковується начальнику академії та є прямим начальником усього особового складу академії. Безпосередньо заступнику начальника академії з тилу начальнику тилу підпорядковується: енергетик, їдальня та склади.

Заступник начальника академії з тилу начальник тилу зобов`язаний, зокрема, спільно з заступниками начальника академії, начальниками служб розробляти господарський план на рік, а також розділ з експлуатації і ремонту технічних засобів служб тилу для включення в річний та місячні плати експлуатації, ремонту спеціальної та іншої техніки, здійснювати контроль за їх виконанням; керувати роботою, спрямованою на поліпшення матеріально-побутового забезпечення особового складу академії; організовувати своєчасне забезпечення підпорядкованими службами підрозділів академії матеріальними засобами, якісне харчування особового складу; контролювати доведення встановлених норм забезпечення до кожного військовослужбовця; контролювати якість харчування особового складу, керувати складанням розкладки продуктів для приготування їжі особовому складу та подавати її на затвердження начальнику академії; планувати роботу транспорту, пов`язану з підвезенням матеріальних засобів, і здійснювати контроль за правильністю та ефективністю його використання; перевіряти не менше ніж двічі на рік наявність і стан матеріальних засобів у підрозділах академії і безпосередньо підпорядкованих складах з оформленням відповідних актів; розробляти та здійснювати заходи щодо обладнання та удосконалення складів, їдалень та інших об`єктів у підпорядкованих службах.

Таким чином, позивач за своїми функціональними обов`язками несе відповідальність за будь-яке порушення в організації роботи складу, що було виявлене під час його перебування на посаді, включаючи ті, що є наслідком дій (бездіяльності) його підлеглих, за підготовку та організацію роботи яких він відповідає.

У зв`язку з цим, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що виявлені порушення, зазначені в оскаржуваному наказі Міністра оборони України від 17.12.2018 року № 192 КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» не входять до сфери службової діяльності (контролю) ОСОБА_1 , а входять до функціональних обов`язків інших військовослужбовців.

Варто зазначити, що ОСОБА_1 не заперечує наявність фактів неналежного продовольчого забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, порушення умов зберігання продуктів харчування на продовольчих складах та у їдальнях.

Фактично доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до того, що наказ Міністра оборони України від 17.12.2018 року № 192 КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» прийнято на підставі акту службового розслідування від 10.12.2018 року, який не містить будь-яких посилань на належні та допустимі докази на підтвердження висновків про порушення ОСОБА_1 вимог ст.ст. 16, 58 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а також на підтвердження висновків, що порушення вимог щодо харчування особового складу за 2016-2018 роки мало місце саме з вини позивача. Також, апелянт посилається на порушення порядку проведення службового розслідування, встановленого Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта, оскільки як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, наказ Міністра оборони України від 17.12.2018 року № 192 КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» прийнято не на підставі акту службового розслідування від 10.12.2018 року, а на підставі акту проведення перевірки організації харчування особового складу у Військовій академії від 20.11.2018 року та листа Головного управління розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України №408/8/4088 від 22.11.2018 року.

Такі дії відповідача відповідають положенням ст.84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N551-XIV, якою встановлено право відповідача на проведення службового розслідування перед прийняттям рішення про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, а не його обов`язок.

Дослідивши зміст оскаржуваного наказу Міністра оборони України від 17.12.2018 року № 192 КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» колегія суддів встановила, що в ньому відсутні посилання на висновки акту службового розслідування від 10.12.2018 року.

Як зазначено в наказі від 17.12.2018 року № 192 КП протягом 2016-2018 років представниками Головного управління розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України неодноразово перевірялася Військова академія (м. Одеса). При цьому, копії актів з виявленими порушеннями та недоліками направлялися до Тилу Збройних Сил України та керівництву академії для відповідного реагування, а також надавалися пропозиції щодо покращення організації харчування особового складу. Однак, як свідчать результати проведеної 19-20 листопада 2018 року чергової перевірки організації харчування особового складу у Військовій академії (м.Одеса) раніше виявлені недоліки не усунуто.

В доповіді начальника Головного управління розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України на адресу Міністра оборони України було вказано, що після перевірок військового навчального закладу 07.10.2016 року, 26.10.2016 року, 27.06.2017 року, 07.08.2017 року, 27.07.2018 року керівництву академії надавались пропозиції щодо усунення виявлених порушень, проте порушення не усунуті, що свідчить про системність та не належну організацію харчування військовослужбовців. Начальником Військової академії та заступником з тилу не вживаються належні заходи щодо посилення контролю за організацією продовольчого забезпечення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи акти перевірок військового навчального закладу від 07.10.2016 року, 26.10.2016 року, 27.06.2017 року, 07.08.2017 року, 27.07.2018 року колегія суддів встановила, що ними зафіксовано введення в обіг продуктів харчування, на яких, серед іншого, відсутнє маркування, термін придатності яких вичерпаний, умови зберігання яких порушено, а також продуктів, які належать до небезпечних. Кожним із вказаних актів пропонувалося посилити контроль за організацією харчування, усунути виявлені порушення, а також приймати продукти харчування від постачальників згідно умов укладених з ними договорів та згідно нормативних документів (ГОСТ, ДСТУ, ТУ), в тому числі за наявності відповідного маркування.

З вказаного слідує, що недоліки в організації харчування військовослужбовців Військової академії м.Одеси мали місце і раніше, про що зазначалось у відповідних актах перевірок, копії яких були надані до суду представником Міністерства оборони України.

Також, в матеріалах справи містяться розпорядження (телеграми) Тилу логістики Командування Сухопутних військ ЗСУ (в/ч НОМЕР_3 ) та Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (в/ч НОМЕР_1 ) з питань посилення контролю за організацією прийому харчових продуктів з боку постачальників для забезпечення харчування особового складу Військової академії м.Одеси.

ОСОБА_1 в наданих поясненнях від 19.11.2018 року зазначив, що останній раз перевірив продовольчий склад Військової академії (м. Одеса) 21.09.2017 року. В січні 2018 року він вибув на сесію НУОЮА і повернувся в червні 2018 року. За час його відсутності продовольчий склад перевіряли 02.03.2018 року та 11.05.2018 року.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що знаходження позивача на сесії не може бути підставою для визнання відсутності його вини у неналежному виконанні своїх обов`язків його підлеглими, повноваження щодо здійснення контролю за якими покладено безпосередньо на заступника начальника академії з тилу начальника тилу.

Стосовно кожного випадку порушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності належно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Більше того, матеріалами справи підтверджено, що посадові особи Військової академії (м. Одеса), зокрема начальник продовольчої служби Військової академії (м. Одеса), молодший лейтенант ОСОБА_6 та начальник продовольчого складу Військової академії (м. Одеса), старший сержант ОСОБА_3 також понесли дисциплінарну відповідальність за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків у вигляді попередження про не повну службову відповідність та звільнення з військової служби за службовою невідповідністю відповідно.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на журнал перевірки якості харчування (який містить позитивні відмітки щодо якості їжі та допуск їжі лікарем до вживання), книгу відгуків та пропозицій (де наявні позитивні відгуки щодо якості харчування), пояснення військовослужбовців, у яких відсутні нарікання щодо якості харчування, оскільки вони не спростовують наявності виявлених порушень в організації харчування особового складу у Військовій академії (м. Одеса), зафіксовані актом від 20.11.2018 року.

Надані суду докази того, що полковник ОСОБА_1 раніше притягувався до дисциплінарної відповідальності за не належне виконання своїх службових обов`язків на посаді заступника начальника академії з тилу начальника тилу Військової академії м.Одеси, на думку колегії суддів, свідчать про те, що під час прийняття спірного наказу про накладення дисциплінарного стягнення Міністром оборони України була врахована попередня поведінка і ставлення полковника ОСОБА_1 до виконання службових обов`язків.

Варто зазначити, що в матеріалах справи відсутні відомості про оскарження позивачем раніше накладених на нього дисциплінарних стягнень, що свідчить про те, що ОСОБА_1 визнавав допущення ним окремих порушень військової дисципліни.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку, що Міністерством оборони України, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, доведено законність та обґрунтованість наказу від 17.12.2018 року № 192 КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині притягнення заступника начальника військової академії з тилу начальника тилу Військової академії (м. Одеса) у військовому званні «полковник» ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді пониження в посаді. А відтак, підстави для скасування вказаного наказу відсутні.

Оскільки інші позовні вимоги є похідними вимозі про визнання протиправним та скасування п.4 наказу Міністра оборони України від 17.12.2018 року № 192 КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», тому, на думку колегії суддів, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в їх задоволенні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції від 15.07.2019 року колегія суддів не вбачає.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 28 жовтня 2019 року.
Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова