Справа № 440/3062/19
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3062/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Протас О.М.,

представника позивача - Михайлика В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області до ОСОБА_1 про заборону діяльності, -

В С Т А Н О В И В:

14.08.2019 (згідно відбитку поштового штампу на конверті) Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (надалі ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області, позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , відповідач) про заборону діяльності з розведення свиней (місцезнаходження: Полтавська область, Чорнухинський район, с. Кізлівка).

В обґрунтування позову позивач зазначає невиконання відповідачем вимог біобезпеки (підпункти 5.1-5.20 пункту 5 глави ІІ Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою) при утриманні свинопоголів`я, що встановлено в результаті епізоотичного обстеження тваринницького приміщення, в якому утримуються свині.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.2019 позовну заяву управління залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/3062/19; призначено справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09.10.2019.

09.10.2019 відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою сторін до 23.10.2019.

22.10.2019 позивачем до суду надано додаткові пояснення у справі, в яких вказано, що чинним законодавством передбачено право позивача забороняти відповідно до нормативно-правових актів України господарську діяльність юридичним та фізичним особам шляхом звернення до суду у порядок та строки, встановлені законом /а.с. 90-91/.

В судовому засіданні 23.10.2019 представник позивача позов просив суд задовольнити.

Відповідач в судове засідання 23.10.2019 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином /а.с. 89, 116-117/.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи слідує, що 03.07.2019 до начальника ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області надійшло звернення ОСОБА_2 ,ча в якому вказано, що з початку травня 2019 року заявник оформив право власності на ряд приміщень, які знаходяться на території фермерського господарства колишнього КСП "Шляхом Ілліча" (с. Кізлівка). У процесі проведення первинних інвентаризаційних заходів з`ясувалося, що у двох приміщеннях ( АДРЕСА_1 ) знаходяться свині біля 200 голів, які утримуються в умовах, які жодним чином не відповідають нормам законодавства про здоров`я та благополуччя тварин та законодавству. Зазначено, що існує велика ймовірність, що за таких умов безоблікового та безконтрольного утримання, тварини можуть хворіти на якісь серйозні інфекційні хвороби, зокрема небезпечні для людей. Указано, що власником свиней, як це можна зрозуміти з його дій, є громадяни ОСОБА_1 , житель м. Полтава. Крім того, указано, що ця ж особа є керівником ПАТ ім. Мічуріна (0, адреса: 37205, с. Криниця, Лохвицького району) та ПП "Борисфен" (, м. Полтава); зазначені підприємства серед видів діяльності мають розведення свиней. За твердженням ОСОБА_2 , останній є законним власником приміщень, в яких утримуються свині. Водночас ОСОБА_1 відмовляється звільнити приміщення. Указано, що заявнику відомо про те, що відносно цих приміщень не існує жодних належних договорів оренди чи інших видів користування, тому ОСОБА_1 користується ними незаконно. Заявник стверджує, що ситуація потребує негайного реагування з боку компетентних фахівців Держпродспоживслужби та не виключено проведення в повному обсязі необхідних протиепідемічних та протиепізоотичних заходів /а.с. 27/.

26.07.2019 начальником Чорнухинського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області ОСОБА_3 ., головним спеціалістом відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Чорнухинського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області Бибик О.А., завідувачем лікувально-профілактичного відділу Чорнухинської РДЛВМ ОСОБА_4 , поліцейським СРПП №2 старшим сержантом поліції Чорнухинського ВП Лохвицького ВП ГУ Національної поліції в полтавській області Стешенко О.В., поліцейським СРПП №3 сержантом поліції Чорнухинського ВП Лохвицького ВП ГУ Борсука С.В., у присутності власника тваринницьких приміщень ОСОБА_2 , проведено епізоотичне обстеження тваринницького приміщення, в якому утримуються свині.

Обстеженням встановлено, що тваринницьке приміщення приміщення колишнього КСП "Шляхом Ілліча". Тваринницьке приміщення знаходиться на околиці с. Кізлівка на відстані 500 м. При утриманні свинопоголів`я, яке знаходиться в цьому приміщенні не використовуються жодні вимоги біобезпеки (підпункти 5.1-5.20 пункту 5 глави ІІ Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней).

За висновками акта, виходячи з вищевикладеного, указано, що таке утримання свинопоголів`я являє реальну загрозу прояву інфекційних захворювань, зокрема африканської чуми свиней, в особистих господарствах, в яких утримуються свині с. Кізлівка, у радіусі 10 км. Власнику приміщення необхідно провести механічну очистку приміщення, дезінфекцію приміщення, побілку приміщення, навести належний ветеринарно-санітарний стан навколишньої території; даним тваринам необхідно провести ідентифікацію, ветеринарний огляд, діагностичні, профілактично-лікувальні обробки, включаючи дослідження і щеплення. Даним тваринам необхідно провести ідентифікацію , ветеринарний огляд, діагностичні та профілактично-лікувальні обробки, включаючи дослідження і щеплення.

Зазначено пропозиції у зв`язку з тим, що власник свиней не визначений, для подальшого утримання свиней необхідно провести ДНПК, забезпечивши явку власника приміщень і ймовірного власника свиней /а.с. 28/.

Згідно з протоколом № 5 засідання державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Чорнухинській районній державній адміністрації від 05.08.2019 комісією заслухано заступника голови комісії, начальника Чорнухинського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області Сивань ОСОБА_5 , який ознайомив присутніх з актом епізоотичного обстеження тваринницького приміщення від 26.07.2019 (додається), що належить ОСОБА_2 , але свині, які утримуються в приміщенні належать ОСОБА_1 Ветеринарно-санітарні вимоги утримання свиней не виконуються, режим біобезпеки не дотримується. Також ОСОБА_3 зазначив, що тваринницьке приміщення знаходиться в межах с. Кізлівка, тому у випадку спалаху африканської чуми свиней, у зв`язку з відсутністю спеціалізованих м`ясопереробних підприємств і відповідно до пункту 3.2, пункту 3.3 чинної Інструкції щодо профілактики та боротьби з африканською чумою свиней все поголів`я свиней в населених пунктах с. Кізлівка підлягає вилученню, умертвінню та спаленню /а.с. 29/.

Указано, що ймовірний власник свиней, які знаходяться в тваринному приміщенні в с. Кізлівка ОСОБА_1 з невідомих причин на засідання комісії не з`явився.

Так, з метою виконання чинної "Інструкції щодо профілактики та боротьби з африканською чумою свиней", затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 07.03.2017 №111, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2017 за № 432/30300, керуючись статтею 48 Закону України "Про ветеринарну медицину", державною надзвичайною протиепізоотичною комісією при Чорнухинській районній державній адміністрації прийнято рішення наступного змісту:

- визнати епізоотичну ситуацію в районі щодо інфекційного захворювання свиней загрозливою;

- ініціювати питання про підготовку матеріалів, з метою подальшого звернення до суду, щодо перебування свиней у тваринницькому приміщенні с. Кізлівка, які створюють загрозу виникнення і розповсюдження африканської чуми свиней, та передачу їх до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області.

Враховуючи висновки протоколу № 5 засідання державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Чорнухинській районній державній адміністрації від 05.08.2019, ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області звернулось до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з підпунктом 1 пункту 4 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 04 серпня 2017 № 647, Головне управління забезпечує здійснення ветеринарно-санітарного нагляду (контролю) за здоров`я та благополуччям тварин; здійснює державний нагляд (контроль) за: тваринами, харчовими продуктами, іншими об`єктами санітарних заходів, пов`язаними з продуктами тваринного походження; переміщенням тварин, харчових продуктів, інших об`єктів санітарних заходів, пов`язаних з продуктами тваринного походження, репродуктивним матеріалом, біологічними продуктами, патологічним матеріалом, ветеринарними препаратами, субстанцями, кормовим добавками, преміксами та кормами, засобами ветеринарної медицини, засобами догляду за тваринами та супутніми об`єктами, штамами мікроорганізмів; організацією роботи зі збору, утилізації та знищення загиблих тварин і побічних продуктів тваринного походження, не призначених для споживання людиною; здійсненням протиепізоотичних заходів юридичними та фізичними особами, що провадять професійну діяльність у галузі ветеринарної медицини; дотриманням законодавства щодо ідентифікації та реєстрації тварин; проведенням суб`єктами господарювання дезінфекції, дезінсекції та дератизації на потужностях, що використовуються для виробництва, переробки, зберігання та обігу тварин, харчових продуктів, репродуктивного матеріалу, ветеринарних препаратів, субстанцій, кормових добавок, преміксів та кормів, а також засобів, що використовуються для їх транспортування; організовує захист населення від хвороб, спільних для тварин і людей; організовує здійснення заходів для проведення дезінфекції, дезінсекції та дератизації на потужностях, що використовуються для виробництва, переробки, зберігання та обігу харчових продуктів, тварин, репродуктивного матеріалу, ветеринарних препаратів, субстанцій, кормових добавок, преміксів та кормів, засобів ветеринарної медицини, засобів догляду за тваринами та супутніми об`єктами, штамів мікроорганізмів, а також засобів, що використовуються для їх транспортування; аналізує причини й умови виникнення та поширення хвороб тварин, готує пропозиції та рекомендації щодо профілактики, ліквідації та боротьби з такими хворобами; координує діяльність спеціалістів ветеринарної медицини незалежно від їх підпорядкування; здійснює державний контроль за розведенням та утриманням сільськогосподарських тварин для запобігання жорстокому поводженню з ними; проводить експертизу та узгодження проектів планування і будівництва тваринницьких ферм, потужностей, що здійснюють забій тварин, переробних підприємств, підприємств з виробництва ветеринарних препаратів, ринків.

Державний ветеринарно-санітарний контроль та нагляд за тваринами, що переміщуються поза межами потужностей (об`єктів), де вони утримувалися, здійснюється відповідними державними органами ветеринарної медицини.

Державні ветеринарні інспектори та офіційні ветеринарні лікарі контролюють дотримання вимог щодо ідентифікації, обігу та переміщення тварин, включаючи ветеринарні документи, які вимагаються при переміщенні чи транспортуванні тварин.

Положеннями частини першої статті 1 Закону України "Про ветеринарну медицину" від 25.06.1992 № 2498-XII визначено, що протиепізоотичні заходи - організаційно-господарська та спеціальна ветеринарно-санітарна діяльність, у тому числі профілактична і діагностична, спрямована на запобігання заразним хворобам тварин, їх виявлення та ліквідацію.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про ветеринарну медицину" державний ветеринарно-санітарний контроль та нагляд за тваринами, що переміщуються поза межами потужностей (об`єктів), де вони утримувалися, здійснюється відповідними державними органами ветеринарної медицини. Державні ветеринарні інспектори та офіційні ветеринарні лікарі контролюють дотримання вимог щодо ідентифікації, обігу та переміщення тварин, включаючи ветеринарні документи, які вимагаються при переміщенні чи транспортуванні тварин. Переміщення неідентифікованих тварин або тварин без відповідних ідентифікаційних, ветеринарних та інших супровідних документів забороняється.

Пунктами 5 та 6 частини першої статті 11 Закону України "Про ветеринарну медицину" визначено, що державні ветеринарні інспектори та офіційні ветеринарні лікарі, які здійснюють державний ветеринарно-санітарний контроль, мають право: перевіряти ветеринарно-санітарний стан виробничих приміщень та умов зберігання репродуктивного матеріалу; перевіряти дотримання ветеринарно-санітарних заходів на потужностях (об`єктах), які використовуються для утримання тварин, виробництва та обігу неїстівних продуктів тваринного походження, ветеринарних препаратів, субстанцій, кормових добавок, преміксів, кормів тваринного походження, готових кормів, репродуктивного матеріалу, засобів догляду за тваринами.

Відповідно пунктів 1-3 частини першої статті 37 Закону України "Про ветеринарну медицину" юридичні та фізичні особи, діяльність яких пов`язана з утриманням та обігом тварин, зобов`язані: забезпечувати, щоб тварини, яких вони вирощують, утримують та/або здійснюють їх обіг, не мали хвороб, що підлягають повідомленню; виконувати законні вимоги державних ветеринарних інспекторів та офіційних ветеринарних лікарів щодо здійснення протиепізоотичних заходів та/або заходів карантину тварин, включаючи обмеження на переміщення тварин та/або осіб, що мали контакт з хворими тваринами або з тваринами, щодо яких є підозра на захворювання на хворобу, що підлягає повідомленню, та інших ветеринарно-санітарних заходів; негайно інформувати державного ветеринарного інспектора, офіційного ветеринарного лікаря або посадових осіб державних органів ветеринарної медицини про раптову загибель тварин, підозру на захворювання або виявлення хвороби, що підлягає повідомленню, або поведінку тварин, яка їм невластива.

Пунктами 5-9 частини першої статті 37 Закону України "Про ветеринарну медицину" визначено, що юридичні та фізичні особи, діяльність яких пов`язана з утриманням та обігом тварин, зобов`язані: охороняти здоров`я та благополуччя тварин шляхом: а) забезпечення виконання ветеринарно-санітарних заходів, включаючи зоогігієнічні вимоги та умови, що мають забезпечуватися на потужностях для утримання тварин; б) забезпечення тварин якісними та безпечними кормами і водою; в) застосування профілактичних ветеринарно-санітарних заходів щодо здоров`я тварин; г) своєчасного звернення за послугами лікаря ветеринарної медицини щодо встановлення діагнозу та лікування хворих тварин; ґ) використання ветеринарних препаратів згідно з вказівками лікаря ветеринарної медицини; д) недопущення жорстокого поводження з тваринами; е) забезпечення належних транспортних засобів для переміщення тварин; виконувати вимоги щодо ідентифікації тварин, що їм належать, у тому числі котів, собак та інших дрібних домашніх тварин, які ідентифікуються за допомогою мікрочипів; доставляти тварин у визначене місце або забезпечувати належні умови за місцем утримання тварин для проведення ветеринарного огляду, діагностичних, профілактично-лікувальних обробок, включаючи дослідження і щеплення. У разі необхідності забезпечувати надійну фіксацію тварини при проведенні маніпуляцій, транспортування (доставки) відібраних зразків тканин, крові та інших матеріалів для діагностичних аналізів; вести облік кожної продуктивної тварини стосовно придбання та застосування ветеринарних лікарських засобів, ветеринарних імунобіологічних засобів і лікувальних кормів та зберігати ці записи не менше трьох років; сприяти державним ветеринарним інспекторам та офіційним ветеринарним лікарям у виконанні службових обов`язків.

Згідно з абзацом 4 частини першої статті 5 Закону України "Про ідентифікацію та реєстрацію тварин" юридичні та фізичні особи, що провадять діяльність з розведення та утримання тварин, зобов`язані: вести облік усіх тварин у господарстві, в тому числі щодо їх народження, ідентифікаційних номерів, усіх переміщень тварин між господарствами, а також про забій, утилізацію та падіж тварин.

Як вище зазначено, 26.07.2019 начальником Чорнухинського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області ОСОБА_3 , головним спеціалістом відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Чорнухинського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області Бибик ОСОБА_6 А., завідувачем лікувально-профілактичного відділу Чорнухинської РДЛВМ ОСОБА_4 , поліцейським СРПП №2 старшим сержантом поліції Чорнухинського ВП Лохвицького ВП ГУ Національної поліції в полтавській області ОСОБА_7 В., поліцейським СРПП №3 сержантом поліції Чорнухинського ВП Лохвицького ВП ГУ Борсука С.В., у присутності власника тваринницьких приміщень ОСОБА_2 , проведено епізоотичне обстеження тваринницького приміщення, в якому утримуються свині.

Обстеженням встановлено, що тваринницьке приміщення приміщення колишнього КСП "Шляхом Ілліча". Тваринницьке приміщення знаходиться на околиці с. Кізлівка на відстані 500 м. При утриманні свинопоголів`я, яке знаходиться в цьому приміщенні не використовуються жодні вимоги біобезпеки (підпункти 5.1-5.20 пункту 5 глави ІІ Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней).

За твердженням позивача, під час епізоотичного обстеження тваринницького приміщення, яке належить на праві власності ОСОБА_2 , встановлено порушення ОСОБА_1 підпункту 5.1-5.20 пункту 5 глави ІІ Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 111 від 07.03.2017, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.03.2017 за № 432/30300, затверджено Інструкцію з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней (надалі Інструкція).

Згідно з підпунктом 5.1-5.20 пункту 5 глави ІІ Інструкції усі господарства незалежно від форми власності зобов`язані дотримуватися вимог закритого режиму роботи, а саме: 1) вхід на територію господарств стороннім особам, а також в`їзд транспортного засобу, не пов`язаного з їх обслуговуванням, забороняється; 2) особи, що відвідують господарства, проходять санітарну обробку і реєструються в спеціальному журналі. Крім того, особі, що відвідує вказані господарства (включаючи посадових осіб органів, уповноважених на здійснення державного контролю (нагляду)), не слід відвідувати інше господарство, контактувати з домашніми або дикими свинями (включаючи полювання) та брати участь у здійсненні протиепізоотичних заходів щонайменше останні 2 тижні; 3) територію господарств поділяють на такі зони: виробничу, яка може включати репродуктивний і відгодівельний сектори, вигульні майданчики з твердим покриттям, ветеринарно-санітарні об`єкти, розташовані відповідно до технологічного процесу; територію виробничої зони огороджують суцільною огорожею по всьому периметру, що унеможливлює проникнення на її територію сторонніх осіб, диких та безпритульних тварин; адміністративно-господарську, яка може включати будівлі і споруди адміністративно-господарських служб, об`єкти для інженерно-технічного обслуговування (гараж, технічні склади, механічні майстерні), споруди для зберігання і приготування кормів; 4) вхід у виробничу зону господарств дозволяється тільки через ветсанпропускник, а в`їзд/виїзд транспорту - через постійно діючий дезбар`єр (дезінфекційний блок). На ветсанпропускнику ведуться журнали: виходу на роботу спеціалістів; відвідування сторонніми особами; руху та проведення дезінфекції транспорту; приготування дезрозчинів та заправки дезбар`єрів; прання та дезінфекції спецодягу. Усі інші входи на виробничу зону господарств мають бути закриті; 5) виходити в спецодязі і спецвзутті, а також виносити їх за межі виробничої зони та господарства забороняється; 6) при вході в ізольоване приміщення (секцію), в склади комбікормів, кормокухню, ветеринарно-санітарні об`єкти облаштовують дезкилимки/дезванночки; 7) в адміністративно-господарській та виробничій зонах облаштовують туалети з умивальниками; 8) для обслуговування свиней закріплюють за кожною технологічною (виробничою) групою працівників, які пройшли медичне обстеження відповідно до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, та Порядку проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року N 559. Особи, хворі на туберкульоз, теніаринхоз, сальмонельоз та інші захворювання, спільні для людини і тварин, до роботи в господарствах не допускаються; 9) обслуговуючий персонал забезпечують спецодягом та спецвзуттям із розрахунку не менше двох комплектів на працівника. Обладнання, інвентар, спецодяг, спецвзуття та інші предмети маркують і закріплюють за дільницею (цехом). Передавати зазначені предмети з однієї дільниці на іншу без попереднього знезараження забороняється; 10) співробітникам господарств не дозволяється утримувати свиней в домогосподарствах; 11) на території господарств забороняється утримувати собак (крім сторожових), котів, а також інші види тварин, включаючи птицю. ОСОБА_8 собаки мають бути зареєстровані, з відповідними відмітками в паспорті про щеплення проти сказу, обробки проти гельмінтів та постійно знаходитися лише на території господарства. Для годівлі сторожових собак дозволяється використовувати лише корми, які не несуть ризик занесення збудників інфекційних хвороб; 12) ветеринарним фахівцям господарств забороняється обслуговування тварин, що знаходяться в особистому користуванні громадян. Відповідальним за організацію цієї роботи є керівник господарства. Ведуться відповідні записи щодо планування та використання імунобіологічних препаратів фахівцями ветеринарної медицини господарств та подаються за запитом головному державному інспектору ветеринарної медицини району (міста); 13) для забезпечення технологічного процесу у виробничій зоні закріплюють внутрішньогосподарський транспорт. Крім того, на території господарств проводять розподіл "чистих" (підвезення кормів, свиней) та "брудних" (вивезення гною, загиблих свиней, відходів забою) автотранспортних шляхів з метою уникнення їх перетинання; 14) свиней, що підлягають вимушеному забою, перевозять на забійно-санітарний пункт (забійну площадку) спеціальним транспортом, що виключає витоки біоматеріалу. Відвантаження свиней з господарства для будь-яких цілей здійснюється через рампу за межами господарства; 15) вивіз трупів і боєнських відходів для утилізації/видалення проводять спецавтотранспортом, який регулярно піддають дезінфекції; 16) обов`язковою умовою для використання приміщень є принцип "порожньо-зайнято" з обов`язковою санацією приміщень впродовж двох - п`яти діб; 17) на територію виробничої зони господарств забороняється приносити продукти тваринного походження. У разі необхідності керівництво господарства організовує приймання їжі співробітниками у відведених для цього місцях, які обладнані санітарним приміщенням та умивальниками; 18) навколо приміщень, в яких утримуються свині, не створюються насадження плодово-ягідних дерев та кущів для зменшення ймовірності заселення їх синантропними та дикими тваринами; 19) забороняється використовувати для утримання свиней літні табори; 20) обслуговуючий персонал та працівники господарств зобов`язані проходити обов`язкові профілактичні медичні огляди відповідно до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, та Порядку проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року N 559.

Позивачем зазначено, що у зв`язку з тим, що комісією неможливо встановити власників свиней, учасники внесли пропозиції провести засідання Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Чорнухинській районній державній адміністрації, забезпечивши явку власникам приміщення та ймовірного власника свиней /а.с. 11/.

Таким чином, під час епізоотичного обстеження тваринницького приміщення, результати якого зафіксовано в акті епізоотичного обстеження від 26.07.2019, не встановлено власника свиней.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2007 № 1350 затверджено Типове Положення про Державну надзвичайну протиепізоотичну комісію при Кабінеті Міністрів України (надалі Типове положення).

Відповідно до пункту 1 Типового положення державна надзвичайна протиепізоотична комісія при райдержадміністрації (далі Комісія) є постійно діючим органом при райдержадміністрації, який здійснює на території району оперативний контроль, керівництво і координацію діяльності органів виконавчої влади, підприємств, установ і організацій, фізичних осіб щодо запобігання спалахам особливо небезпечних хвороб, що входять до списку Міжнародного епізоотичного бюро (далі - заразні хвороби), і масовим отруєнням тварин та їх ліквідації.

Основними завданнями Комісії є: здійснення контролю через орган виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, а також керівників і спеціалістів підприємств, установ і організацій за: - проведенням заходів щодо профілактики заразних хвороб тварин (ящур, чума, хвороба Ньюкасла, сибірка, сказ, туберкульоз, лейкоз тощо), хвороб, спільних для людей і тварин, та масових отруєнь тварин; - проведенням протиепізоотичних заходів з метою недопущення занесення на територію району збудників заразних хвороб тварин з інших держав та регіонів України; - додержанням юридичними та фізичними особами ветеринарно-санітарних вимог, спрямованих на захист людей і довкілля; надання практичної допомоги підприємствам, установам і організаціям району у проведенні протиепізоотичних заходів.

Згідно з підпунктами 2, 3, 7 пункту 4 Типового положення комісія відповідно до покладених на неї завдань: координує діяльність підприємств, установ і організацій району з питань проведення протиепізоотичних заходів; через систему державної ветеринарної медицини та систему державної санітарно-епідеміологічної служби організовує захист населення від хвороб, спільних для людей і тварин; оперативно залучає працівників державної служби ветеринарної медицини, ветеринарних служб підприємств, установ і організацій до проведення протиепізоотичних заходів, а також визначає відповідальних осіб.

Пунктом 5 Типового положення визначено, що комісія має право: одержувати від органу виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, фізичних осіб інформацію та матеріали, що необхідні для з`ясування епізоотичної ситуації, ветеринарно-санітарного стану підприємств, установ і організацій та вжиття невідкладних заходів щодо запобігання розповсюдженню та ліквідації заразних хвороб тварин; проводити на підприємствах, в установах і організаціях перевірку стану роботи з профілактики або ліквідації заразних хвороб і масових отруєнь тварин та приймати обов`язкові для виконання рішення про усунення виявлених порушень; вирішувати питання про забій і знищення тварин, птиці у разі виявлення заразних хвороб, а також про вилучення з обігу, знезараження, переробку або інше використання продуктів і сировини тваринного та рослинного походження, визнаних не придатними для використання; забороняти у разі виявлення заразних хвороб тварин вивезення (у тому числі за кордон) з окремих підприємств, населених пунктів району тварин, птиці, кормів, продукції і сировини тваринного походження всіма видами транспорту та пересилання в посилках, а також їх ввезення (у тому числі з-за кордону); забороняти експлуатацію підприємств з переробки та зберігання продукції і сировини тваринного походження у разі виявлення на таких підприємствах заразних хвороб тварин або незадовільного ветеринарно-санітарного стану; приймати рішення щодо запровадження особливого режиму роботи, карантинно-обмежувальних заходів або карантину на підприємствах, в окремих населених пунктах району з метою запобігання розповсюдженню заразних хвороб тварин; визначати на договірних умовах на період карантину режим роботи працівників підприємств з виробництва та переробки продукції і сировини тваринного походження залежно від конкретного захворювання тварин і наявних умов підприємства; ставити перед відповідними органами питання про звільнення з роботи, притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності посадових осіб, з вини яких допущено занесення збудників інфекції на територію району, виникнення спалахів заразних хвороб і масових отруєнь тварин.

Відповідно до абзацу 3 пункту 12 Типового положення рішення Комісії, прийняті у межах її повноважень, є обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями, громадянами.

З протоколу № 5 засідання державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Чорнухинській районній державній адміністрації від 05.08.2019 слідує, що під час засідання комісії начальник Чорнухинського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області Сивань ОСОБА_5 ознайомив присутніх з актом епізоотичного обстеження тваринницького приміщення від 26.07.2019 та зазначив, що приміщення належить ОСОБА_2 , але свині, які утримуються в приміщенні належать ОСОБА_1 .

Водночас, в указаному акті від 26.07.2019 зазначено, що власник свиней не визначений /а.с. 28/.

За доводами позивача, висновки стосовно того, що власником свиней, які утримуються в приміщенні є ОСОБА_1 зроблені комісією з огляду на заяву про злочин, подану начальнику Чорнухинського ВП Лохвицького ВП в Полтавській області Зуб ОСОБА_9 Петровичем /а.с. 30-31/, в якій указано, зокрема те, що близько 10 років ОСОБА_1 тримає свиней в двох сараях у с. Кізлівка.

Водночас суд зазначає, що вказана заява жодним чином не підтверджує того, що власником свиней, які виявлені під час епізоотичного обстеження тваринницького приміщення, що знаходиться на околиці с. Кізлівка, є саме ОСОБА_1 .

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями частини першої статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з частиною першою статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу /частина перша статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України/.

Так, розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження того факту, що свинопоголів`я, яке знаходиться в тваринницькому приміщенні, що розташоване на околиці с. Кізлівка, належить саме відповідачу ОСОБА_1 .

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 10 частини першої статті 13 Закону України "Про ветеринарну медицину" державні ветеринарні інспектори, які здійснюють державний ветеринарно-санітарний нагляд, мають право обмежувати, забороняти або припиняти відповідно до законодавства господарську діяльність юридичних або фізичних осіб у разі порушення ними ветеринарно-санітарних заходів, встановлених законодавством, якщо такі порушення можуть спричинити безпосередню загрозу життю та/або здоров`ю людей і тварин.

Згідно з підпунктами 11 та 12 пункту 6 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області позивач має право вимагати відповідно до закону від суб`єктів господарювання усунення виявлених порушень; вживати у межах повноважень, передбачених законом заходів щодо усунення порушень вимог закону і притягнення винних у таких порушеннях осіб до відповідальності згідно з законом.

Проте суд звертає увагу, що заходи реагування шляхом заборони діяльності з розведення свиней (місцезнаходження: Полтавська область, Чорнухинський район, с. Кізлівка) не містять точної адреси приміщення, в якому, за твердженням позивача, здійснюється розведення свинопоголів`я, що належить ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи не доведення позивачем того, що свинопоголів`я, яке виявлено під час проведення епізоотичного обстеження тваринницького приміщення, що знаходиться на околиці с. Кізлівка належить ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області та заборони діяльності ОСОБА_1 з розведення свиней (місцезнаходження: Полтавська область, Чорнухинський район, с. Кізлівка).

Отже, позовні вимоги ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (вул. Воскресенський узвіз, 7, м. Полтава, Полтавська область, 36020, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) про заборону діяльності відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28 жовтня 2019 року.

Суддя О.В. Гіглава