Справа № 1.380.2019.004307
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004307
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Гордійчук Г.В.

за участю:

представника позивача - Романик Ю.З.

представника відповідача - Іванський В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Електро" до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення ,-

в с т а н о в и в:

ПАТ "Електро" (79056, вул. Ковельська, 109А, м. Львів, код ЄДРПОУ -00132486) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (79003, вул Стрийська, 35, м. Львів, ), у якому просять суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 25.02.2019 року № 000237406.

Ухвалою суду від 28.08.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Протокольною ухвалою від 01.10. 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні, суд керуючись статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України допустив заміну первинного відповідача - Головне управління ДФС у Львівській області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Львівській області.

Позовні вимоги мотивовані, тим що оскаржуване податкове повідомлення - рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте відповідачем на підставі висновків, які не відповідають фактичним обставинам фінансово-господарської діяльності позивача. Позивач зазначає, що реальність його правовідносин з контрагентом ТОВ «ОЛД Білдінг Компані» підтверджується договором постачання, укладеним належним чином та у відповідній формі; наявністю первинної документації за господарськими операціями з контрагентом. Також позивач зазначає, що на момент вчинення дій, визначених у договорі, сторона була зареєстрована у визначеному законом порядку. Вважає, що податкове повідомлення-рішення відповідач прийняв безпідставно, тому просить суд його скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що позивач не довів факт реальності проведення господарських операцій з контрагентом - ТОВ «ОЛД Білдінг Компані». Встановлені за результатами перевірки обставини свідчать про нереальність здійснених операції з одержання (купівлі) від ТОВ «ОЛД Білдінг Компані» товарів (паливних карток), що, в свою чергу, не дає права позивачу на формування податкового кредиту з ПДВ. Крім того, зазначають, що в ході проведення перевірки Закарпатського управління ПрАТ «Електро», проведено інвентаризацію в смт. Усть - Чорна Тячівського району, Закарпатської області, та встановлено наявність трансформатору ТМН - 6300/35-YI, код УКТ ЗЕД - за вказаною адресою. Зазначають, що на даний час трансформатор знаходиться у власності ПрАТ «Закарпаттяобленерго» виробником згідно сертифікату якості № 18 від 15.03.2018 є ПрАТ «Запоріжтрансформатор». Відтак, вважає, що оскаржене податкове повідомлення-рішення винесено правомірно і підстав для його скасування немає.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. Зазначив, що під час винесення спірного рішення контролюючий орган діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДФС у Львівській області (далі - відповідач) проведено документальну планову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства ПрАТ «Електро» податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за період з 01.01.2015 по 30.09.2018, валютного - за період з 01.01.2015 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 30.09.2018, за наслідками якої було складено акт № 150/14.6/00132486.

Проведеною перевіркою встановлено порушення:

1) п.п. 134.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755- VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 20 974 грн., в .т.ч. за 3 кв.2017 на 20 974 грн.;

2) п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п. 198.5 ст.198, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1 та п.200.2 ст. 200 Податкового кодексу України від (12.12.2010 № 2755- VI) (зі змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 851 057, 00 грн., у тому числі за квітень 2016 року в сумі 7 226 грн., за травень 2016 року в сумі 3305 грн., за грудень 2017 року в сумі 216 736 грн., за січень 2018 року в сумі 433 182 грн., за березень 2018 року в сумі 182 909 грн., та за серпень 2018 року в сумі 7699 грн.;

3) п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 12.12.2010 № 2755- VI, (зі змінами та доповненнями), а саме: встановлено відсутність реєстрації за лютий 2016 року податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму податкових зобов`язань 7 226, 00 грн., а також несвоєчасну реєстрацію податкових накладних за червень 2017 року в сумі 8800 грн., за березень 2018 року в сумі 278,90 грн., та за липень 2018 року в сумі 4766, 80 грн.

На підставі акту перевірки контролюючим органом складено:

- податкове повідомлення - рішення № від 25.02.2019 р., у зв`язку з чим збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 1 276 585, 50 грн., у тому числі за податковим зобов`язаннями у розмірі 851 057 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 425 528, 50 грн.

Позивач вважає прийняте податкове повідомлення - рішення таким, що суперечить вимогам чинного податкового законодавства, а тому звернувся із позовом до суду.

Суд при вирішенні спору по суті виходить з такого.

Згідно з п. 198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 вказаного Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 вказаного Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 вказаного Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст.201 вказаного Кодексу.

Згідно з п. 201.7 ст.201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Згідно з п. 201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 1.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог вказаного Положення.

Пункт 2 вказаного Положення передбачає, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

За змістом наведених правових норм витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

В акті перевірки (стр.27-28) перевіркою встановлено, наступне: «У видатковій накладні № РН- 0000021 від 16.03.2018 року не зазначено місця складання отримання чи відвантаження товару, що свідчить про дефектність даного документа. У вказаній ТТН замовником послуг перевезення та вантажовідправником трансформатора є ТОВ «ТПК «Укртрансенерго» м. Запоріжжя, вул. Космічна,119, вантажоодержувачем ТОВ «ОЛД Білдінг Компані». У ТТН зазначається переадресування вантажу на Закарпатське управління ПрАТ «Електро», при цьому відсутні будь - які відмітки посадових осіб ТОВ «ОЛД Білдінг Компані» на отримання, відпуск та переадресування ТМЦ. Згідно ТТН придбаний трансформатор прямував з адреси виробника ПАТ «Запоріжтрансформатор» м. Запоріжжя, вул. Дніпровське шосе,3 на адресу Тячівський РЕМ ПрАТ «Закарпаттяобленерго», що був замовником будівельно - монтажних робіт, які здійснювало Закарпатське управління ПрАТ «Електро». ТОВ «ОЛД Білдінг Компані» () зареєстровано 19.08.2017 року, знаходиться на обліку в ГУ ДФС у м. Києві (Солом`янський район м. Києва), стан платника - 0(платник податків за основним місцем обліку), основний вид діяльності - 41.20 - будівництво житлових і нежитлових будівель, статутний фонд - 300 000 грн. (засновник є керівником та головним бухгалтером), керівник та головний бухгалтер - ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), юридична адреса: АДРЕСА_1 ,відповідно до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (Форма №1 ДФ) за 1 квартал 2018 року кількість працівників становить - 5 осіб, станом на 25.05.2018 - усі звільненні. Платник не звітується остання податкова звітність 17.08.2018 - ПДВ з нульовими показниками за липень 2018 року.

Додатково зазначають, що згідно ухвали від 18 вересня 2018 року Печерського районного суду міста Києва по справі № 757/45851/18-к (Провадження № 1кс-41370)18, номер Кримінального провадження в ЄРДР: 0002986) встановлено наступне: «З наданих в обґрунтування клопотання матеріалів вбачається, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002986, 20.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 205 КК України. Під час досудового розслідування виявлено, що невстановлені особи створили суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи) серед яких ТОВ ««ОЛД Білдінг Компані» ()…. З метою прикриття незаконної діяльності, а саме здійснення безтоварних операцій з метою надання можливості підприємствам реального сектору економіки безпідставно зменшити суму податків яка підлягає до сплати.»

Щодо фінансово- господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «ОЛД Білдінг Компані» суд встановив наступні обставини.

Між ТОВ «ОЛД Білдінг Компані» та Закарпатським Управлінням Приватного Акціонерного Товариства «Електро» 03.11.2017 укладено договір поставки № 7, відповідно до умов якого постачальник (ОЛД Білдінг Компані) зобов`язується поставити в обумовлені терміни Покупцеві (Закарпатському Управлінню Приватного Акціонерного Товариства «Електро» трансформатори ТМН - 6300/35-YI (1 шт), код УКТ ЗЕД - , для ПС «Усть - Чорна» з технічними характеристиками, зазначеними в Специфікації № 1. Кількість товару, що підлягає поставці - 1 (один) трансформатор.

На підтвердження реальності господарських відносин з ТОВ «ОЛД Білдінг Компані» позивач надав суду копії документів, а саме: Специфікація № 1 Трансформатора типа ТМН - 6300/35- Y1; рахунок - фактура № РН- 0000032 від 08 грудня 2017 року; платіжне доручення № 3766 від 08.12.2017 року, виписки АТ «Комінвестбанк» за 08.12.2017 року по рахунку Закарпатського управління ПрАТ «Електро» сформованої 10.05.2019 року; платіжне доручення № 77 від 23.01.2018 року; виписки АТ «Комінвестбанк» за 23.01.2018 року по рахунку Закарпатського управління ПрАТ «Електро» сформованої 10.05.2019 року; сертифікат якості №18; видаткову накладну №РН- 0000021 від 16 березня 2018 року; договір - заявка транспортного експедирування та перевезення вантажів № 30; товарно - транспортна накладна № 16/03/2018 від 16.03.2018 року; рахунок - фактура № СФ-0000089 від 16.03.2018 року; акт № ОУ-0000089 здачі - прийняття робіт (надання послуг); платіжне доручення № 401 від 20.03.2018 року; договір № 10/1 на виконання будівельно - монтажних і налагоджувальних робіт для приєднання електроустановок до електричних мереж ПАТ «Закарпаттяобленерго» від 24.01.2017 року; рахунок - фактура № СФ - 0000318 від 07.12.2017 року; рахунок - фактура № СФ - 0000006 від 18.01.2018 року; виписки АТ «Комінвестбанк» за 22.01.2018 року по рахунку Закарпатського управління ПрАТ «Електро» сформованої 10.05.2019 року; акт №20/3 прийому - передачі обладнання; програма включення під робочу напругу ново змонтованого обладнання комірки Т-1 на ПС 35/10 кв «У.Чорна»; дозвіл №3 на підключення електроустановок до діючої електромережі ПрАТ «Закарпаттяобленерго»; акт № 394 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2018 року; акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за серпень 2018 року; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за серпень 2018 року; акт списання №СпТ - 000470 від 31 серпня 2018 року; копія однолійної схеми електричних з`єднань ПС-35/10 кв «Усть - Чорна» ПрАТ «Закарпаттяобленерго» від 26.09.2018 року. (а.с. 35 - 73).

Щодо досліджених судом видаткових накладних, то така є доказом по перше - передачі товару постачальником та отримання його покупцем, по друге - підтверджують кількість, вартість та назву товару.

При цьому у спростування доводів відповідача суд зазначає, що актом перевірки встановлено, що у видатковій накладні № РН- 0000021 від 16.03.2018 року не зазначено місця складання отримання чи відвантаження товару, що свідчить про дефектність даного документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст га обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч.2 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Проте, проаналізувавши ці документи суд встановив, що у них зазначено дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відтак, доводи відповідача у цій частині суд оцінює критично.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 16.10.2018 у справі № 805/3967/15-а також звернув увагу, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Для підтвердження зміни майнового стану учасників господарської операції, як в процесі податкової перевірки так і під час розгляду справи у суді, судом встановлено, що в ході проведення перевірки Закарпатського управління ПрАТ «Електро», проведено інвентаризацію в смт. Усть - Чорна, Тячівського району, Закарпатської області, та встановлено наявність трансформатору ТМН-6300/35 - YI за вказаною адресою. Даний трансформатор перебуває у власності ПрАТ «Закарпаттяобленерго». Реалізація Закарпатським управлінням ПрАТ «Електро» трансформатору на адресу ПрАТ «Закарпаттяобленерго» проходила відповідно до Довідки про вартість виконаних робіт за серпень 2018 року б/н від 31.08.2018 р. (форма КБ3), Акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт (форма КБ 2в) до Акту №394 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2018 року від 31.08.2018 року (форма КБ2В). По обліку Закарпатського управління ПрАТ «Електро» вищевказаний трансформатор списано з бухгалтерського рахунку 205 відповідно до акту списання № СпТ-000470 від 31.08.2018 на Міні - ГЕС в смт.Усть - Чорна.

Стосовно покликань податкового органу в акті перевірки, що у вказаній ТТН замовником послуг перевезення та вантажовідправником трансформатора є ТОВ «ТПК «Укртрансенерго» м. Запоріжжя, вул. Космічна,119, вантажоодержувачем ТОВ «ОЛД Білдінг Компані». У ТТН зазначається переадресування вантажу на Закарпатське управління ПрАТ «Електро», при цьому відсутні будь - які відмітки посадових осіб ТОВ «ОЛД Білдінг Компані» на отримання, відпуск та переадресування ТМЦ. Згідно ТТН придбаний трансформатор прямував з адреси виробника ПАТ «Запоріжтрансформатор» м. Запоріжжя, вул. Дніпровське шосе, 3 на адресу Тячівський РЕМ ПрАТ «Закарпаттяобленерго», що був замовником будівельно - монтажних робіт, які здійснювало Закарпатське управління ПрАТ «Електро» судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України товаротранспортна накладна підтверджує факт укладення договору про перевезення вантажу, а не реалізації товару.

Відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 зі змінами та доповненнями, товарно-транспортна накладна документація - комплект юридичних (первинних) документів, на підставі яких здійснюється облік, приймання, передавання, перевезення, та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Товарно-транспортна накладна - це єдиний документом для всіх учасників транспортного процесу, що призначений для обліку виконаної роботи, тощо.

Як встановлено судом, перевезення вантажів здійснювалося у відповідності до договору - заявки транспортного експедирування та перевезення вантажів № 30 від 13.03.2018 року.

Однак, по товарно - транспортній накладні № 16/03/2018 від 16.03.2018 року кінцевим вантажоодержувачем виступало Закарпатське управління ПрАТ «Електро» то, відповідно на цій товарно - транспортній накладній і міститься інформація стосовно посадової особи Закарпатського управління ПрАТ «Електро», яка приймала вантаж. Оскільки, посадові особи ТОВ «ОЛД Білдінг Компані» не отримували фактично вантаж, то і відсутні відмітки стосовно посадових осіб цього товариства.

Суд зазначає, що самі по собі порушення при складанні товарно-транспортних накладних не можуть бути беззаперечним свідченням протиправності формування позивачем податкового кредиту по операціях з контрагентом за встановлених обставин щодо реального виконання таких операцій та фактичної зміни активів товариства.

Суд також зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу, який би підтверджував, що відповідний вантаж фактично не був отриманий вантажоодержувачем, суб`єкт владних повноважень ані в ході проведення перевірки, ані в ході розгляду справи не подав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження відсутності факту перевезення та отримання товару .

Більше того, товарно-транспортні накладні, які надані позивачем оцінюються судом як додатковий доказ реальності господарської операції (доказ переміщення товару у просторі від продавця до покупця). На необов`язковість товарно-транспортних накладних як документу у господарських операціях з поставки чи купівлі-продажу товарів звертав увагу Верховний Суд у своїх рішеннях, зокрема у Постанові від 12.04.2019 року у справі № 821/474/16.

Щодо посилання контролюючого органу на наявність ухвали від 18 вересня 2018 року Печерського районного суду міста Києва по справі № 757/45851/18-к (Провадження № 1кс-41370)18, номер Кримінального провадження в ЄРДР: 0002986), суд зазначає наступне.

Сам факт порушення кримінальних проваджень не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій із вищенаведеним контрагентом та не тягне за собою правових наслідків для Приватного акціонерного товариства «Електро», оскільки як вже зазначалося вище, податкове законодавство не ставить у залежність право Приватного акціонерного товариства «Електро» на формування показників податкової звітності від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податків до бюджету.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати, що належними та допустимими в розумінні статті 124 Конституції України, статті 73 та 74 Кодексу адміністративного судочинства України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальному провадженню, або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним.

Разом з тим, під час розгляду справи відповідачем не подано до суду обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Згідно пункту 36.5 статті 36 Податкового кодексу України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.

При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Законом не встановлено обмежень по включенню до складу податкового кредиту сум ПДВ по товарах з підстав викладених відповідачем, за умови, що такий продавець зареєстрований платником податку на додану вартість, за наявності належним чином оформлених податкових накладних, та за наявності фактичного здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг). Окрім того порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.

Ця позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського Суду з прав людини, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Таким чином формування податкового кредиту та податкового зобов`язання платником ПДВ здійснено відповідно до вимог Податкового кодексу України за правилом першої події.

Разом з цим, нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд доходить висновку, що первинні документи позивача не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст. 44 ПК України вказували б на їх недопустимість як доказів реальності господарської операції позивача із його контрагентом.

В період здійснення господарської операції ТОВ «ОЛД Білдінг Компані» було включено до ЄДРПОУ та було платником податку на додану вартість. Доказів відсутності статусу платника податку на додану вартість у ТОВ «ОЛД Білдінг Компані» чи анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість з боку відповідача не надано.

Відповідно до статті 18 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Як вже встановив суд на момент вчинення правочинів підприємство - контрагент позивача були належним чином зареєстровані як юридична особа та платник ПДВ.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що на момент укладення договору з контрагентами, позивач проявив належну обачність.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відповідності до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що господарські операції Приватного акціонерного товариства «Електро» мали реальний характер, призвели до зміни майнового стану учасників господарських відносин, що підтверджується наявними в матеріалах справи документам, відтак податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 25.02.2019 року за № прийнято необґрунтовано та підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Електро» слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246 КАС України , суд -

в и р і ш и в :

Позов Приватного акціонерного товариства "Електро" (79056, вул. Ковельська, 109А, м. Львів, код ЄДРПОУ -00132486) до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, вул Стрийська, 35, м. Львів, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 25.02.2019 року № 000237406, задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 25.02.2019 року № 000237406, винесене ГУ ДФС у Львівській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, вул Стрийська, 35, м. Львів, ) на користь ПАТ "Електро" (79056, вул. Ковельська, 109А, м. Львів, код ЄДРПОУ - 00132486) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 19 148 (дев`ятнадцять тисяч сто сорок вісім) гривень 78 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до суду апеляційної інстанції .

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 28 жовтня 2019 року.

Суддя Кухар Н.А.