Справа № 140/1972/19
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1972/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

за участю секретаря судового засідання Столярчук А.В.,

представника позивача Давидюка В .Г.,

представника відповідача Наумчик Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з фактурою від 07.12.2018 № 285/2018 ОСОБА_2 придбав у компанії «Johannes Tangel» легковий автомобіль марки SKODA, моделі SUPERB, 2015 року виготовлення, за ціною 9817,50 Євро.

З метою митного оформлення вказаного товару позивачем подано до Волинської митниці ДФС митну декларацію (далі - МД) № UA205090/2018/110655 із заявленою митною вартістю в сумі 9817,50 Євро.

Проте, позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.12.2018 № UA205110/2018/03654, а також прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 29.12.2018 № UA205110/2018/001277/2.

Позивач вважає рішення про коригування митної вартості товарів від 29.12.2018 № UA205110/2018/001277/2 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з таких підстав: на час митного оформлення позивач надав митному органу усі наявні документи; відповідач обґрунтованість сумнівів в заявленій декларантом митній вартості, з врахуванням документів, поданих до митного оформлення, не довів; сумніви митного органу щодо складових митної вартості товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях; відповідач не провів консультацій з декларантом при виборі методу визначення митної вартості товару; оскаржуване рішення не відповідає вимогам пунктів 2. 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України (далі - МК України); документи, які б підтверджували вартість товару, визначену самим митним органом, позивачу надано не було.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 29.12.2018 № UA205110/2018/001277/2.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею одноособово (а. с. 1).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 18.07.2019 № 1368/03-70-10/14 (а. с. 31-35) представник відповідача Борсук С.А. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з таких підстав.

18.12.2018 для митного оформлення декларантом в інтересах ОСОБА_2 подано МД № UA205090/2018/110655 на товар «автомобіль легковий марки - SKODA, модель - SUPERB, модельний рік виготовлення - 2015, календарний рік виготовлення - 2014, кузов НОМЕР_1 …», визначено митну вартість транспортного засобу за 6 методом на рівні 9868,00 Євро, а також подано ряд документів: рахунок-фактуру № 285/2018 від 07.12.2018, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 27.02.2015, витяг з довідника Schwacke NET.

Під час опрацювання вказаних документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару відбулося автоматичне спрацювання профілів ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР). За результатом опрацювання згенерованих профілів ризику встановлено, що «вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел; обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення митної вартості за VIN-кодами: НОМЕР_1 , валюта - EUR, вартість товару - 14400,00». Враховуючи наведене, відповідний запит щодо визначення митної вартості транспортного засобу було направлено до спеціалізованого підрозділу, а саме Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Волинської митниці ДФС.

За результатом опрацювання запиту та документів, поданих до митного оформлення, встановлено, що декларантом заявлено митну вартість за резервним методом визначення митної вартості товару на рівні 9868 Євро. В той же час, фактурна вартість транспортного засобу згідно з рахунком-фактурою від 07.12.2019 становить 9817,50 Євро, а згідно з витягом Schwacke NET - 8950,00 Євро.

З огляду на вказане, а також із врахуванням згенерованих АСАУР ризиків, декларанту запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: банківські платіжні документи (банківські платіжні доручення, чеки), що підтверджують оплату за товар та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; за наявності інші платіжні або/та бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару; висновки про якісні та вартісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; якщо здійснювалось страхування - страхові документи, інші документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення; декларацію країни відправлення; інші додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (за бажанням згідно з пунктом 6 статті 53 МК України).

На виконання вказаних вимог декларантом надано лише експортну декларацію від 13.12.2018, квитанцію про оплату від 12.12.2018 та витяг з інтернет-сайту. Декларант не надав документів на підтвердження числового значення заявленої митної вартості транспортного засобу на рівні 9868 Євро, понесення додаткових витрат на транспортування, страхування, отримання інших послуг.

У зв`язку із закінченням терміну подання додаткових документів, декларанту направлено повідомлення, відповідно до якого роз`яснено статті 53, 54 МК України та повідомлено, що у разі неподання додаткових документів буде вирішуватись питання щодо коригування заявленої декларантом митної вартості товару. Проте, жодного додаткового документа декларантом надано не було.

За результатами проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, а також враховуючи відмову декларанта подавати інші документи, митницею прийняте рішення про коригування митної вартості № UA205110/2018/001277/2 від 29.12.2018, митну вартість товару визначено на рівні 14400,00 Євро.

У поданому до суду запереченні на відзив від 30.07.2019 (а. с 53-55) позивач не погодився з доводами відзиву, вказавши, що на підтвердження оплати в сумі 9817,50 Євро була надана квитанція, а відповідач не навів жодного розрахунку скоригованого числа митної вартості, не зазначив джерела, звідки отримав інформацію про ціну товару, не послався на конкретну МД, за якою розмитнювався ідентичний товар.

Ухвалою суду від 27.08.2019 розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, у справі призначено підготовче засідання на 14:30 10.09.2019 (а. с. 57).

Ухвалою суду від 10.09.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11:00 20.09.2019 (а. с. 74), а у подальшому розгляд справи було відкладено на 10:00 04.10.2019, та у судовому розгляді справи оголошена перерва до 15:00 10.10.2019.

В судових засіданнях, які відбулися у цій справі, представники позивача Таран О.П., Давидюк В.Г. позов підтримали з підстав, викладених у заявах по суті справи, просять його задовольнити.

Представник відповідача Наумчик Р.П. у тих же судових засіданнях позов не визнала з підстав, викладених у заявах по суті справи, та просить відмовити у його задоволенні.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 18.12.2018 представник декларанта ТзОВ «Брок-Сервіс» для митного оформлення товару (транспортного засобу «легковий автомобіль марки SKODA, моделі SUPERB, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5, категорія транспортного засобу за документами виробника - М1, призначення - пасажирський, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 1968 куб. см., потужністю - 103 кВт., тип кузову - легковий універсал, колісна формула - 4х2, колір - сірий, бувший у використанні, календарний рік виготовлення - 2014, модельний рік виготовлення - 2015, торгівельна марка «SKODA», виробник «SKODA auto A.S, CZ»), який увозився на митну територію України ОСОБА_4 , представником ОСОБА_5 за нотаріально посвідченою довіреністю (а. с. 86), подав Волинській митниці ДФС МД № UA205090/2018/110655 (а. с. 36-37) разом із пакетом документів. При цьому, у графі 43 цієї МД вказано резервний метод визначення митної вартості товару, а згідно із графою 45 вказаної МД митну вартість товару заявлено у розмірі 312081,48 грн., що становить 9868 Євро.

Як вбачається із рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 29.12.2018 № UA205110/2018/001277/2, декларанту була направлена вимога Волинської митниці ДФС щодо подання в 10-денний строк таких додаткових документів: банківські платіжні документи (банківські платіжні доручення, чеки), що підтверджують оплату за товар та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; за наявності - інші платежі та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару; висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовані спеціалізованими експертними організаціями; якщо здійснювалось страхування - страхові документи, інші документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення; декларацію країни відправлення; інші додаткові наявні в декларанта документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (за бажанням). При цьому, направлення зазначеної вимоги щодо подання додаткових документів відповідач мотивував тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товарів, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також спрацюванням ризиків АСАУР.

Декларант додатково надав декларацію країни відправлення № MRN18DE96E7 DSL 13/12/2018 (а. с. 15-18), про що зазначено в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів від 29.12.2018 № UA205110/2018/001277/2 (а. с. 9 зворот).

29.12.2018 Волинська митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості товару № UA205110/2018/001277/2, згідно з графою 30 вказаного рішення митним органом було визначено митну вартість вказаного вище транспортного засобу в розмірі 14400,00 Євро (замість 9868,00 Євро, що була заявлена декларантом) (а. с. 9).

Крім того, 29.12.2018 Волинська митниця ДФС також видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205110/2018/03654 (а. с. 10). Як зазначено у вказаній картці відмови, Волинська митниця ДФС відмовила у прийнятті митної декларації або документа, що її змінює з таких причин: у зв`язку з прийняттям рішення щодо коригування митної вартості рішення про визначення митної вартості № UA205110/2018/001277/2 від 29.12.2018. У цій же картці відмови митний орган роз`яснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 ВМД у відповідності до рішення про визначення митної вартості №UA205110/2018/001277/2 від 29.12.2018.

В подальшому, як вбачається із матеріалів справи, спірний транспортний засіб було випущено у вільний обіг за МД № UA205090/2019/001475 від 04.01.2019 (а. с. 38-39).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Системний аналіз вказаних положень МК України дає підстави дійти таких висновків.

На виконання такого принципу державної митної справи, як принцип додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб, орган доходів і зборів повинен обґрунтувати причини витребування додаткових документів у разі, якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на органі доходів і зборів. У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів орган доходів і зборів повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів. Орган доходів і зборів зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених під час судового розгляду доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості вказаного вище товару, виходячи з такого.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 29.12.2018 № UA205110/2018/001277/2 вбачається, що додаткові документи були витребувані відповідачем від декларанта, зокрема, у зв`язку з тим, що документи, які були подані разом з митною декларацією для підтвердження митної вартості транспортного засобу, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

При цьому, судом встановлено, що в МД № UA205090/2018/110655 від 18.12.2018 митну вартість товару заявлено у розмірі 9868 Євро (графа 45), у графі 43 цієї МД вказано резервний метод визначення митної вартості товару.

Суд звертає увагу, що у поданому до вказаної МД рахунку № 285/2018 від 07.12.2018 зазначено іншу вартість товару - 9817,50 Євро (а. с. 13-14). Крім того, сплата коштів ОСОБА_2 продавцю компанії «Johannes Tangel» (Німеччина) за спірний транспортний засіб саме в сумі 9817,50 Євро підтверджується також квитанцією від 12.12.2018 (а. с. 19-20). Тобто, в МД № UA205090/2018/110655 від 18.12.2018 вартість спірного транспортного засобу була визначена декларантом на 50,50 Євро вище, ніж вартість, вказана у документах, наданих продавцем.

На думку суду, оскільки декларант, в порушення вимог пункту 2 частини другої статті 52 МК України, подав документи, які не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, тому у відповідача були правові підстави в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України запитувати від декларанта додаткові документи, але лише ті, які стосуються зазначеної вище різниці у 50,50 Євро.

Суд вважає, що подані під час митного оформлення документи підтверджують заявлену митну вартість спірного транспортного засобу. Так, зокрема, декларант для підтвердження митної вартості автомобіля надав митному органу та суду (в перекладі на українську мову) рахунок № 285/2018 від 07.12.2018 (а. с. 13-14) та квитанцію від 12.12.2018 (а. с. 19-20), які підтверджують сплату коштів ОСОБА_2 продавцю компанії «Johannes Tangel» (Німеччина) за спірний транспортний засіб в сумі 9817,50 Євро. При цьому, та обставина, що в МД №/2018/110655 від 18.12.2018 вартість спірного транспортного засобу була визначена декларантом на 50,50 Євро вище, ніж вартість, вказана у документах, наданих продавцем, не дає правових підстав не визнавати заявлену декларантом митну вартість товару на рівні 9868 Євро.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів від 29.12.2018 № UA205110/2018/001277/2 не зазначено, чому вказані вище документи, подані до митного оформлення, не взяті до уваги при визначенні митної вартості транспортного засобу. Суд звертає увагу, що зазначені вище документи не містять розбіжностей чи ознак підробки, а відповідач не спростував їх достовірність та не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості спірного товару.

Крім того, зазначення у декларації країни відправлення № MRN18DE96E7 DSL 13/12/2018 як одержувача товару ОСОБА_6 (а. с. 15-18) також не може бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення. Суд бере до уваги доводи представника позивача про те, що спірний товар був доставлений на митну територію України транспортним засобом, належним саме ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію вантажного автомобіля та спеціалізованого причепу (а. с. 70, 70 зворот). Крім того, в оскаржуваному рішенні відсутнє обґрунтування того, що відомості про одержувача товару у митній декларації країни відправлення безпосередньо впливають на митну вартість товару.

При вирішенні спору суд також враховує приписи пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, відповідно до яких прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

На думку суду, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки не містить наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування. Відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

При прийнятті оскаржуваного рішення в частині визначення митної вартості спірного транспортного засобу на рівні 14400 Євро відповідач використав виключно інформацію ЄАІС ДФС, надану у зв`язку зі спрацюванням ризиків АСАУР. Проте, жодних доказів, які б підтверджували визначену митним органом митну вартість транспортного засобу у розмірі 14400,00 євро, відповідач суду не надав, на відміну від позивача, який подав суду документальне підтвердження заявленої митної вартості.

При вирішенні даного спору суд, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.02.2019 у справі № 825/648/17, відповідно до яких рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Крім того, на думку суду, визначення декларантом митної вартості спірного транспортного засобу за резервним методом у даному випадку не має правового значення та не звільняє відповідача від обов`язку довести визначену оскаржуваним рішенням митну вартість автомобіля, яка до того ж є суттєво (на 4532 Євро) більшою, ніж визначена декларантом.

Доводи відповідача про пропущення строків звернення до суду з цим позовом суд до уваги не бере, оскільки статтею 55 МК України визначені виключно строки реалізації права декларанта для подання органу доходів і зборів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, що декларуються, тоді як строк звернення до суду визначений частиною другою статті 122 КАС України, становить шість місяців та у даній справі не пропущений (позов щодо оскарження рішення про коригування митної вартості товарів від 29.12.2018 № UA205110/2018/001277/2 подано до суду 24.06.2019).

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірного транспортного засобу, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та таким, що не відповідає вказаним вище нормам МК України, у зв`язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного рішення належить задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, ціною позову у даній категорії справ є різниця між податками, нарахованими на митну вартість товару, заявлену декларантом, та податками, нарахованими на митну вартість, визначену митницею (вказану правову позицію викладено в ухвалі Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 804/2035/17). Як вбачається із матеріалів справи, різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно із митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно із митною вартістю спірного транспортного засобу, визначеною митним органом, становить 45276,87 грн. Отже, за подання цього позову необхідно було сплатити судовий збір в сумі 768,40 грн.

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн., що був сплачений квитанцією від 24.06.2019 № 26 (а. с. 2), та який був зарахований до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується випискою (а. с. 26).

Керуючись статтями 243 - 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 29 грудня 2018 року № UA205110/2018/001277/2.

Стягнути з Волинської митниці ДФС (44350, Волинська область , Любомльський район , с. Римачі , вул. Призалізнична, 13, ідентифікаційний код 39472698) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 768 гривень 40 копійок (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх

Повний текст рішення складено 21 жовтня 2019 року