Справа № 335/7024/19
Суддя: Калюжна В. В.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/7024/19 2-а/335/168/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Кудряшової Ю.І., розглянувши у залі суду у м.Запоріжжя адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, третя особа: старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Державної екологічної інспекції у Запорізькій області Ємел`янов Дмитро Володимирович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовом до старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Державної екологічної інспекції у Запорізькій області Ємел`янова Д.В. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, з підстав незгоди позивача з постановою від 11.06.2019 року №000727/01/03.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11.06.2019 року старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Запорізькій області Ємел`яновим Д.В. винесено відносно позивача, як директора ТОВ «А-Енерго», постанову №000727/01/03 від 11.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої позивач визнана винною у скоєні правопорушення, передбаченого ст.82 КУпАП України, за незабезпечення максимального, роздільного збирання, належного зберігання та передачу відходів спеціалізованим організаціям відповідно до вимог екологічної безпеки; відсутність організації у здійсненні належного контролю за поводженням з відходами, внаслідок чого допустила їх розміщення у несанкціонованих, не обладнаних місцях; не забезпечила подання декларації про відходи в порядку, затвердженому Постановою КМУ від 18.02.2016 року №118, на позивача накладено штраф в сумі 1700 грн. Позивач вважає висновок про вчинення адміністративного правопорушення передчасним та таким, що не відповідає дійсності, оскільки ТОВ «А-Енерго» укладено договір з ТОВ «Вельтум-Запоріжжя» та з ТОВ «Екопост» про надання послуг по прийому та утилізації відходів, однак під час складання акту перевірки та розгляду справи про адміністративне правопорушення це не було враховано відповідачем. Крім того, другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення позивачу не надано, що в свою чергу також є порушенням Інструкції з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення та позбавило позивача можливості долучити його копію до матеріалів справи.

Позивач вважає, що притягнення її до адміністративної відповідальності є незаконним та необґрунтованим, тому просить скасувати постанову №000727/01/03 від 11.06.2019 року та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ відповідно до ст.ст.268-272,286 КАС України, призначено засідання на 10.07.2019, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті.

Ухвалою суду від 10.07.2019 замінено відповідача на належного, Державну екологічну інспекцію у Запорізькій області, залучену третю особу: старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Державної екологічної інспекції у Запорізькій області Ємел`янова Д.В.

09.07.2019 року на адресу суду надійшла заява про уточнення адміністративного позову, в якому позивач уточнює, що відповідач зробив висновок стосовно не забезпечення позивачем подачі декларації про відходи без надання свого розрахунку Пзув, отже дійшов незаконного висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, адже показник Пзув позивача всього 15.

22.07.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого, відповідач заперечує проти позовних вимог, зазначивши, що факт порушення позивачем природоохоронного законодавства встановлено в ході проведення перевірки із дотримання вимог законодавства, що відповідає повноваженням відповідача. З метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час проведення заходу державного нагляду, перевіряючими надано припис №052/142/234/03 від 12.06.2019 року, який позивачем прийнято до виконання. Також відповідачем зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення складався в присутності позивача та був йому вручений, що засвідчено позивачем особисто під підпис та спростовує аргументи позивача про неотримання ним другого екземпляру протоколу.

При винесені оскаржуваної постанови старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Запорізькій області Ємел`яновим Д.В. важливі та істотні обставини справи були в повній мірі досліджені, тому відповідач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення від 11.06.2019 року №000727/01/03 законною та обґрунтованою, а адміністративним позов про її скасування безпідставним.

26.08.2019 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, де позивач наполягає на тому, що другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення позивачу вручено не було фактично. Також позивач зазначила, що під час складання акту перевірки та розгляду справи про адміністративне правопорушення укладений договір про надання послуг по прийому та утилізації відходів з ТОВ «Вельтум-Запоріжжя» був врахований, а догорів укладений з ТОВ «Екопост» - ні. Крім того, без розрахунку розміру Пзув відповідачем зроблено висновок, щодо не забезпечення подання позивачем декларації про відходи. Позивач наполягає, що в акті перевірки та в матеріалах справи відсутні докази перевищення позивачем гранично допустимого Пзув. Разом з тим, позивач зазначає, що діючим законодавством не передбачено таке поняття про інвентаризацію відходів, а відходи позивачем утилізуються максимально ефективно.

В судове засідання по розгляду справи позивач та її представник не з`явилися, від представника відповідача 01.10.2019 року надійшло клопотання, в якому останній просить розглянути справу без його участі.

Справа розглядається у відповідності до ч.3 ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення позивач визнана винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.82 КУпАП України, за незабезпечення максимального, роздільного збирання, належного зберігання та передачі відходів спеціалізованим організаціям, відповідно до вимог екологічної безпеки; відсутність організації щодо здійснення належного контролю за поводженням з відходами, внаслідок чого допускається їх розміщення у несанкціонованих, не обладнаних місцях; не забезпечення подання декларації про відходи в порядку затвердженому КМУ №118 від 18.02.2016 року.

Постановою про накладення адміністративного стягнення №000727/01/03 від 11.06.2019 року на позивача накладено штраф в розмірі 1700,00 грн.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають з права особи оскаржити рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідними органами на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та Законами України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно з пунктом першим Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 №275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу 1 Положення про Державну екологічну інспекцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №275 від 19 квітня 2017 року, основним завданням Держекоінспекції, серед іншого, є здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства щодо охорони земель.

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища та його заступники, старші державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступники, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного і Азовського морів та їх заступники, старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій.

Законом України «Про відходи» визначено правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов`язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням. а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини на території України.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про відходи» суб`єктами у сфері поводження з відходами є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також підприємства, установи та організації усіх форм власності, діяльність яких пов`язана із поводженням з відходами.

Згідно статті 17 Закону України «Про відходи» суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані, зокрема, визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров`я людини відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища; здійснювати організаційні, науково-технічні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, а також забезпечувати за власний рахунок екологічно обґрунтоване виділення тих відходів, що не підлягають утилізації.

Частиною другою статті 35-1 Закону України «Про відходи» встановлено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів укладають договори з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, здійснюють оплату послуг з поводження з побутовими відходами та забезпечують роздільне збирання побутових відходів.

Частиною другою статті 46 Закону України «Про охорону земель» визначено, що на підприємства, установи, організації, а також громадян, діяльність яких пов`язана з накопиченням відходів, покладено обов`язок забезпечувати своєчасне вивезення відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення знешкодження і захоронення.

Відповідно до статті 42 Закону України «Про відходи», особи, винні в порушенні законодавства про відходи, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що на підставі Наказу Інспекції від 24.05.2019 № 234 та направлення на перевірку від 24.05.2019 року № 198 Інспекцією проведено планову перевірку дотримання ТОВ «А-Енерго» вимог природоохоронного законодавства.

За результатами проведеної в період з 27.05.2019 року по 07.06.2019 року перевірки, 07.06.2019 року складено акт перевірки № 142/234/03, яким зафіксовано порушення ТОВ «А-Енерго» вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення.

Акт перевірки підписаний Позивачем без пояснень, зауважень або заперечень щодо виявлених порушень вимог природоохоронного законодавства, другий примірник акту отриманий Позивачем 07.06.2019 року.

З метою усунення порушень природоохоронного законодавства Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області винесено припис від 12.06.2019 року №052/142/234/03, який Позивачем прийнято до виконання.

Таким чином, факт порушення Позивачем вимог природоохоронного законодавства встановлено та зафіксовано Відповідачем в ході проведення перевірки із дотриманням вимог законодавства.

04.06.2019 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Запорізькій області Ємел`яновим Д.В., у відповідності до вимог законодавства та в межах наданих повноважень, складено відносно позивача, як директора ТОВ «А-Енерго», протокол про адміністративне правопорушення №009652, в якому позивачем зазначено, що виявлені порушення будуть усунуті.

З аналізу змісту протоколу та статті 256 КУпАП слідує, що протокол про адміністративне правопорушення від 04.06.2019 №009652 відповідає всім вимогам статті 256 КУпАП.

Частиною другою статті 268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлено з правами передбаченими ст. 268 КУпАП під підпис, другий екземпляр протоколу отримано ОСОБА_1 , про що в протоколі міститься відповідна відмітка та підпис ОСОБА_1 . Також позивача повідомлено про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 14 КУпАП встановлено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 11.06.2019 №000727/01/03 Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 82 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн. та роз`яснено положення ст.ст. 307,308 КУпАП, особистий підпис про отримання копії постанови ОСОБА_1 11.06.2019 року міститься на зворотному боці постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Стосовно доводів Позивача щодо незаконності оскаржуваної постанови з підстав наявності укладених договорів ТОВ «А-Енерго» про надання послуг по прийому та утилізації відходів, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки під час проведення перевірки та розгляду справи вказані договори не надавались, а договір з ТОВ «Вельтум-Запоріжжя» не діяв. Вказані доводи не підтверджені належними доказами та позивачем не спростовано виявленого порушення вимог природоохоронного законодавства.

При винесені оскаржуваної постанови Відповідачем були враховані та досліджені в повному обсязі всі істотні обставини справи на предмет вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 82 КУпАП.

Санкцією статті 82 КУпАП передбачене стягнення у вигляді штрафу на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При розгляді справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності суд має оцінити чи було скоєне правопорушення, чи у відповідності до положень чинного законодавства винесено постанову суб`єктом владних повноважень, чи не було при розгляді справи допущено істотних порушень прав особи, що унеможливило постановлення законного та обґрунтованого рішення, та чи у межах, передбачених КУпАП застосовано стягнення.

Дослідивши усі наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що постанова є протиправною чи винесена з порушенням чинного законодавства, що її права при винесенні постанови були істотно обмежені тією мірою, яка б не дала їй можливості їх реалізувати, оскаржувану постанову прийнято відповідно до вимог закону та стягнення призначене у відповідності до санкції статті, тож підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, третя особа старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Державної екологічної інспекції у Запорізькій області Ємел`янов Дмитро Володимирович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: В.В. Калюжна