Справа № 808/2874/16
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 808/2874/16

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бердянської міської ради Запорізької області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2016 року

у адміністративній справі № 808/2874/16 за позовом Бердянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до Комунального шляхово-експлуатаційного підприємства Бердянської міської ради про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2016 року по справі № 808/2874/16 задоволено позовні вимоги Бердянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Запорізькій області до Комунального шляхово-експлуатаційного підприємства Бердянської міської ради та стягнуто з Комунального шляхово-експлуатаційного підприємства Бердянської міської ради податковий борг у розмірі 858 317,36 грн., у тому числі: - з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 260 391,61 грн. на р/р 0011, код платежу 11020201, отримувач Місцевий бюджет, код отримувача 38042560, банк Бердянський УДКСУ Запорізької області, МФО 813015; - з податку на додану вартість у сумі 554 697,73 грн. на р/р 0011, код платежу 14060100, отримувач Державний бюджет, код отримувача 38042560, банк Бердянський УДКСУ Запорізької області, МФО 813015; - заборгованості з інших зборів за забруднення навколишнього природного середовища у сумі 43 218,01 грн. на р/р 0011, код платежу 19050200, кошти, що підлягають розмежуванню між державними та місцевими бюджетами, Бердянськ, код отримувача 38042560, банк Бердянський УДКСУ Запорізької області, МФО 813015; - заборгованості із податку з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у сумі 10,01 грн. на р/р 0011, код платежу 12020200, отримувач Місцевий бюджет, код отримувача 38042560, банк Бердянський УДКСУ Запорізької області, МФО 813015.

Зазначене рішення Запорізького окружного адміністративного суду оскаржено Бердянською міською радою Запорізької області з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, а також неповного з`ясування судом обставини, що мають значення для справи і не відповідності висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи, у зв`язку з чим просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені вимог позивача у повному обсязі.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт посилається на недоведеність позивачем належними доказами факту наявності у Комунального шляхово-експлуатаційного підприємства Бердянської міської ради податкового боргу, дати його виникнення та його розміру, а суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідно до вимог Податкового кодексу України підставою виникнення податкового боргу є податкова декларація або податкове повідомлення-рішення (неоскаржене у визначеному законом порядку), які позивачем до матеріалів справи не надавалися і відповідно не перевірялися судом, який приймаючи рішення по суті спору обмежився лише дослідженням наданої позивачем Довідки про стан податкового боргу, не врахувавши при цьому, що позивачем також не було доведено факт надіслання відповідачу податкового повідомлення-рішення у спосіб, визначений законодавством, а саме рекомендованим листом.

Факт порушення оскаржуваним у цій справі рішенням суду першої інстанції прав та інтересів Бердянської міської ради, якого не було залучено до участі у справі, апелянт мотивує тим, що майно вказаного комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності та належить територіальній громаді міста Бердянська, і відповідно може бути втрачене внаслідок його необґрунтованої та незаконної реалізації на виконання рішення суду у цій справі.

Заслухавши пояснення представника апелянта, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, що викладені у відзиві податкового органу, а також перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин і правильність застосування до них норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог скарги Бердянської міської ради Запорізької області, виходячи з нижченаведеного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для звернення Бердянської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області до суду з позовом у цій справі про стягнення податкового боргу у розмірі 858 317,36 грн. з Комунального шляхово-експлуатаційного підприємства Бердянської міської ради, стала несплата відповідачем вказаної суми податкової заборгованості у добровільному порядку незважаючи на вжиті заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у даній справі є комунальне підприємство, яке згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Свідоцтва А01 №230205 про державну реєстрацію юридичної особи юридична особа є зареєстрованим з 29.05.1992 та перебуває на обліку у Бердянській ОДПІ за №357 з 01.01.1993 р., а предметом спору у цій справі є стягнення податкового боргу з рахунків відповідача у банках, який складається із нарахованої підприємству у зв`язку з несвоєчасною сплатою податкового зобов`язання та у відповідності до вимог ст.129 Податкового кодексу України пені, несплачений залишок якої станом на 30.09.2016 згідно із інтегрованими картками платника податків становить з податку на прибуток підприємств у сумі 260 391,61 грн., з податку на додану вартість у сумі 621 038,61 грн., із яких заявлено до стягнення у даному провадженні 554 697,73 грн., з інших зборів за забруднення навколишнього природного середовища у сумі 43 218,01 грн., із податку з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у сумі 10,01 грн.

Виходячи із законодавчо закріпленого п.6.1 ст.6 і п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України обов`язку відповідача сплачувати до відповідного бюджету податки та збори у встановлених цим Кодексом строки і розмірах, та з підтвердженого матеріалами справи і не спростованого відповідачем факту несвоєчасної сплати ним грошових зобов`язань, суд першої інстанції правильно зазначив про наявність у відповідача обов`язку згідно ст.131 ПКУ сплатити нараховані контролюючим органом відповідно до положень ст.129 Податкового кодексу України суми пені, яка була обчислена позивачем за наявними в обліковій картці відповідача даними після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошових зобов`язань на суму податкового боргу, який не було відповідачем сплачено у встановлені законодавством строки, що повністю узгоджується з приписами пп.129.1.1 п.129.1, пп.129.1.2 п.129.1, п.129.4 п.129.5 ст.129 ПКУ.

За наведених вище обставин та підтвердження позивачем долученими до матеріалів справи письмовими доказами про вжиття податковим органом передбачених чинним законодавством заходів, спрямованих на погашення суми податкового боргу Комунального шляхово-експлуатаційного підприємства Бердянської міської ради в позасудовому порядку, і про відсутність порушення встановленого ст.95 ПК України правила черговості стягнення податкового боргу, та про наявність у відповідача на час звернення позивача до суду суми податкової заборгованості загальним розміром 858 317,36 грн., суд першої інстанції визнав обрунтованими вимоги позивача у цій справі та задовольнив їх, с чим судова колегія у повному обсязі погоджується.

Перевіряючи правильність обчислення позивачем суми податкової заборгованості Комунального шляхово-експлуатаційного підприємства Бердянської міської ради у розмірі 858 317,36 грн., яка стягнута судом першої інстанції у цій справі за позовом Бердянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Запорізькій області, судова колегія акцентує увагу на тому, що зазначений податковий борг у відповідача виник саме внаслідок несплати ним пені, нарахованої податковим органом за порушення термінів сплати до бюджету самостійно задекларованих відповідачем податкових зобов`язань, про що детально описано в розрахунку пені (а.с.22) та не спростовано ні відповідачем по справі ні апелянтом - Бердянською міською радою Запорізької області, тому посилання останнього в апеляційній скарзі на недотримання судом першої інстанції під час розгляду спору у цій справі положень п.54.3 ст. 54, п. 56.12 ст. 56, абз 2 п. 56.17 ст. 56, п.58.1 ст.58, п.57.3 ст.57, п.102.4. Податкового кодексу України та на здійснення судом належної перевірки "...дати виникнення податкового боргу (для встановлення обставин строків звернення до суду); розміру податкового боргу (для чого потрібно надати відповідні розрахунки із зазначенням періодів, за які виник борг, та підстав виникнення податкового боргу - податкові декларації, податкові повідомлення-рішення тощо)…» - є безпідставними, оскільки у даному спірному випадку обговорюється борг відповідача по сплаті сум пені, нарахованої на суму податкового боргу згідно пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПКУ після закінчення встановлених ПКУ строків погашення узгодженого грошового зобов`язання. Відповідно до наведеного недоречними є і доводи апелянта про те, що належним доказом факту наявності податкового боргу та його розміру у даному випадку може слугувати нібито тільки податкова декларація або податкове повідомлення-рішення (неоскаржене у визначеному законом порядку).

Не вважає судова колегія доречним твердження апелянта про необхідність дослідження у даному спірному випадку доведеності позивачем факту надіслання відповідачу податкового повідомлення-рішення у спосіб, визначений законодавством, а саме рекомендованим листом.

У даному випадку апелянт взагалі не звернув уваги на те, що у звязку з несплатою Комунальним шляхово-експлуатаційнимо підприємствлм Бердянської міської ради узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, органом державної податкової служби відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України надсилалися та вручалися податкові вимоги, а саме: вимога від 17.10.2001 року № 1/185 на суму 532,50 грн. була направлена на адресу відповідача засобами поштового зв`язку та вручена представнику 16.11.2001 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення; а вимога від 17.12.2001 року № 2/256 на суму 26792, 99 грн. була вручена директору підприємства під розписку. Оскільки в подальшому, тобто, після надіслання і вручення відповідачу податкових вимог, сума податкового боргу у Комунального шляхово-експлуатаційного підприємства Бердянської міської ради збільшувалася, останній повинен був погашати усю суму податкового боргу, що існувала на день внесення грошових коштів без додаткового отримання від податкового органу будь-якої іншої податкової вимоги.

Надуманими також колегія суддів вважає твердження апелянта про те, що задоволення позову Бердянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Запорізькій області у цій справі призведе до необгрунтованої та незаконної реалізації майна, яке є комунальною власністю та належить територіальній громаді міста Бердянська, оскільки в дійсності у данній справі податковим органом заявлено позов тільки до Комунального шляхово-експлуатаційного підприємства Бердянської міської ради і лише в порядку п. 95.3 ст.95 Податкового кодексу України, якою врегульовано саме стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків за рішенням суду у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Отже, оскільки у даній справі позивачем не заявлялися вимоги щодо надання дозволу на погашення всієї суми боргу за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі, також як і не ставилося питання про звернення стягнення податкового боргу на кошти органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває Комунальне шляхово-експлуатаційне підприємство Бердянської міської ради або його майно, судова колегія визнає недоведеним з боку апелянта факт порушення його прав та інтересів оскаржуваним у цій справі рішенням суду. При цьому, сам факт звернення податкового органу з позовом «про надання дозволу на продаж майна, що перебуває у податковій заставі» у справі № 868/2925/17 не може слугувати доказом порушення прав та інтересів територіальної громади міста Бердянська, оскільки і в цьому випадку йдеться лише про здійснення контролюючим органом заходів з погашення податкового боргу у загальному порядку за рахунок майна підприємства (відповідача), яке вже перебуває у податковій заставі, та не ставиться питання про звернення стягнення податкового боргу Комунального шляхово-експлуатаційного підприємства Бердянської міської ради за рахунок коштів органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке комунальне підприємство або його майно.

Окремо судова колегія акцентує увагу на тому, що Комунальне шляхово-експлуатаційне підприємство Бердянської міської ради хоча і було утворено ОМС, але є самостійною юридичною особою, за якою комунальне майно було закріплено на праві господарського відання без будь-яких обмежень у здійсненні повноважень володіння, користування та розпорядження цим майном. Відповідно, як речове право відповідача у цій справі так і його віповідальність за своїми зобов`язаннями, як субєкта підприємництва закріпленим за ним майном - є повною (ст.136 ГК України), а апелянт в свою чергу має право та обов`язок лише на здійснення контролю за використанням та збереженням належного йому майна, що було закріплено за відповідачем, як суб`єктом господарювання, але без втручання в оперативно-господарську діяльність підприємства відповідача.

Підсумовуючи вищенаведене та з огляду на беззаперечено підтверджений під час судового розгляду даної справи факт не погашення Комунальним шляхово-експлуатаційним підприємством Бердянської міської ради (яке не припинено у визначеному законом порядку до наступного часу) податкового боргу у розмірі 858 317,36 грн., що не спростовано ні відповідачем по справі ні апелянтом, яким також не доведено недотримання контролюючим органом порядку стягнення заборгованості з відповідача та порушення вказаними діями прав чи інтересів територіальної громади міста Бердянська або ОМС, судова колегія визнає правильним висновок суду першої інстанції та не вбачає правових підстав для скасування його рішення у цій справі.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в

Апеляційну скаргу Бердянської міської ради Запорізької області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов