Справа № 1.380.2019.003037
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9478/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р.В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 липня 2019 року в справі № 1.380.2019.003037 (головуючий суддя Крамар О. В., м. Дрогобич) за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 2637/20909/15 від 19 лютого 2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувана постанова є протиправною та винесеною безпідставно, оскільки провина у позивача у вчиненні правопорушення митних правил відсутня, так як ОСОБА_1 не доставив транспортний засіб до митного органу у встановлений Митним кодексом України (далі - МК України) термін з поважних причин, а саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, про що було повідомлено митний орган.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 липня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову про порушення митних правил №263/20909/15 від 19.02.2019 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. за порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 МК України.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Львівською митницею ДФС подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні представник позивача щодо апеляційної скарги заперечив та просить відмовити в задоволенні такої в повному обсязі.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Встановлено, що постановою в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника Управління протидії з митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Мухи Олександра Сергійовича 19 лютого 2019 року винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0240/20900/19, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 470 МК України, накладено адміністративне стягнення в розмірі 8500 грн.

Постанова винесена з приводу того, що 09.05.2018 о 20 год. 48 хв. через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС каналом позначеним символом зеленого кольору громадянин ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки FIAT PUNTO, VIN ZFA НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 в митному режимі «транзит». Згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 15.01.2019 не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства не поміщений.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

В оскаржуваному рішенні суду першої інстанції вказано, відповідачем належним чином не доведено, що мало місце вчинення позивачем правопорушення за ч. 3 ст. 481 МК України, натомість позивачем доведено, що спірний автомобіль не вивезений за межі України через його зберігання на СТО у м. Дрогобич у зв`язку з ремонтом.

Встановлено, що 16.05.2018 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Закарпатської митниці ДФС про те, що вищевказаний автомобіль знаходиться на ремонті у майстерні СТО, що по АДРЕСА_1 , після завершення ремонту автомобіль буде вивезено через митний пост Краковець.

Згідно довідки СПД ОСОБА_2 вказаний автомобіль по зверненню ОСОБА_1 № 37/1М від 10.05.2018 знаходиться на зберігання в очікуванні ремонту по 23.10.2018 на СТО АДРЕСА_1.

Щодо вищезазначеного, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає наступне.

Положеннями частини першої статті 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 90 МК України унормовано, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ч.1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: 1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; 2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; 3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Правилами п.1 ч. 1 ст.95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

В той же час, згідно ч. 2 ст.95 МК України до строків, зазначених у частині першій ст. 95 МИ України, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Згідно вимог ч. 1 ст. 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Пунктом 2 Розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Мінфіну від 31.05.2012 № 657 (далі Порядок № 657), дано визначення наступним поняттям: обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції (пункт 3 розділу VIII Порядку №657).

При цьому, п. 5 розділу VIII Порядку №657 передбачено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Отже, підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене частиною 3 статті 470 МК України, є, окрім підтвердження обставин аварії/непереборної сили відповідними документами, вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) повідомлення митного органу про обставини події, місцезнаходження транспортного засобу, а також надання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб.

Апелянт вказує, що вчасно не зміг перетнути державний кордон України транспортним засобом у зв`язку з тим, що даний транспортний засіб перебував на ремонті у зв`язку із поломкою.

Однак, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що такі факти як вихід із ладу транспортного засобу та його подальший ремонт не можуть бути прирівняні до аварії або обставин непереборної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, позивачем не виконано обов`язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, а вжиті заходи щодо його вивезення не здійснені в порядку, встановленому законом, що свідчить про вчинення правопорушення, яке було виявлено уповноваженою особою митниці під час перетину позивачем пункту пропуску митного поста.

Відповідно до ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС - задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 липня 2019 року в справі № 1.380.2019.003037 - скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 28 жовтня 2019 року.