Справа № 200/5604/19-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

15 жовтня 2019 р. Справа №200/5604/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Бабіч С.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач) у якому просить суд:

- встановити факт перебування позивача у трудових відносинах з колгоспом ім. «Петровського» за період з 15 квітня 1987 року по 31 жовтня 1987 року 6 місяців і 16 днів;

- зобов`язати Пенсійний фонд зарахувати трудовий стаж за період з 15 квітня 1987 року по 31 жовтня 1987 року 6 місяців і 16 днів.

Вирішуючи питання щодо спору, в частині вимог про встановлення факту перебування позивача у трудових відносинах з колгоспом ім. «Петровського» за період з 15 квітня 1987 року по 31 жовтня 1987 року 6 місяців і 16 днів, суд зазначає про таке.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частинами 1-2 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.

Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає процедури розгляду вимог про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема встановлення факту трудових відносин.

Отже, дана позовна заява, в частині вимог встановити факт перебування у трудових відносинах з колгоспом ім. «Петровського» за період з 15 квітня 1987 року по 31 жовтня 1987 року 6 місяців і 16 днів - не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Проте, відповідно до правової позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 08.10.2018 року у справі № 706/1637/16-ц взагалі не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо трудового стажу (для призначення пенсій та допомоги по тимчасовій непрацездатності, нарахування надбавок та інших пільг).

Суд у вказаній справі також вказав на те, що за змістом частини другої статті 256 ЦПК України, в редакції чинній на момент розгляду справи, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Закриваючи провадження у справі, апеляційний суд, правильно застосував положення пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України, у редакції на час розгляду справи, дійшов обґрунтованого висновку, що спірні правовідносини не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки фактично стосуються рішень та дій управління пенсійного фонду, його посадових осіб щодо непризначення заявнику пенсії на пільгових умовах, з урахуванням недотримання останнім визначеної законом процедури встановлення факту на підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства та віднесення вирішення таких питань до компетенції спеціально створеної пенсійним фондом комісії.

Враховуючи діючий порядок, отримавши відмову органу, який призначає пенсії, в разі незгоди з його рішенням на підставі статті 105 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та частини другої статті 124 Конституції України особа має право звернутися за захистом свого права в суд, але не з заявою про встановлення факту трудових відносин, що дають право призначення пенсії на пільгових умовах, а зі скаргою на рішення органу Пенсійного фонду України за правилами адміністративного судочинства.

Проаналізувавши вказану правову позицію Верховного Суду, суд у даній справі зазначає про таке.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд зазначає, що законом, а саме 62 ст. Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 визначено порядок встановлення факту наявності трудового стажу.

Таким чином, вимога про встановлення факту перебування у трудових відносинах з колгоспом ім. «Петровського» за період з 15 квітня 1987 року по 31 жовтня 1987 року 6 місяців і 16 днів - не підлягає розгляду у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 п. 1ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1ст. 238 КАС України,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 200/5604/19-а, в частині позовних вимог про встановлення факту перебування позивача у трудових відносинах з колгоспом ім. «Петровського» за період з 15 квітня 1987 року по 31 жовтня 1987 року 6 місяців і 16 днів.

Роз`яснити позивачу, що дана справа, в частині вимог щодо встановлення факту перебування позивача у трудових відносинах з колгоспом ім. «Петровського» за період з 15 квітня 1987 року по 31 жовтня 1987 року 6 місяців і 16 днів - не підлягає розгляду у судовому порядку.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення з тією самою позовною заявою в порядку адміністративного судочинства не допускається.

Повний текст ухвали складений 20 жовтня 2019 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя С.І. Бабіч