Справа № 420/3765/19
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3765/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за ордером)

відповідач: ОСОБА_2 Є.О. (представник за довіреністю).

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 . Код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ Львівська пл. 8, ); Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) про визнання протиправним та скасування рішення від 14.12.2018р., зобов`язання зареєструвати податкову накладну №126, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України; Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі накладних або відмову в такій реєстрації № 1024487/ від 14.12.2018 року;

зобов`язати державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №126 від 15.11.2018 року;

стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ФОП ОСОБА_3 у порядку визначеному законодавством склало податкову накладну №126 від 15.11.2017р. та направило її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно отриманої квитанції реєстраційний номер № НОМЕР_2 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, вказана податкова накладна прийнята, але її реєстрацію зупинено.

Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної вказано те, що відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/'РК від 15.11.2018 №126 в. Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена.ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку. При цьому запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Комісією Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, було прийнято рішення: №1024487/ від 14.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №126 від 15.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підставою для відмови в реєстрації зазначено, що платником податку надані копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або є недостатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної розрахунку/коригування.

01.07.2015 року між ФОП ОСОБА_3 (продавець) та ТОВ «Інтерфлот» (покупець) було укладено договір поставки №60. За даним договором, постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах договору.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до положень пп. «б» п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше : дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 р. позовну заяву залишено без руху, надано позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

Ухвалою від 05.07.2019 р. відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін); встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення; встановлено учасникам справи п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв з процесуальних питань; призначено судове засідання по справі на 18.07.2019р.

Ухвалою суду від 18.07.2019 р., яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено судове засідання на 02 вересня 2019 року відповідно до п.1 ч.2 ст. 205 КАС України.

29 липня 2019 року представником відповідачів через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву (вхід № 27096/19), згідно якого, відповідач позовні вимоги не визнає та просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись в цілому на те, що позивачем після отримання квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних було відправлено засобами електронного зв`язку повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій. За наслідками розгляду повідомлення комісією Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області були прийняті рішення про відмову в реєстрації зазначеної податкової накладної, у зв`язку із ненаданням платником податку копій документів, а саме договорів, довереностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операцій, первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг (зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Таким чином, рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області із посиланням на підставу - надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування - є повністю обґрунтованими.

Ухвалою суду від 02.09.2019 р. вирішено розгляд справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України; Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення від 14.12.2018р., зобов`язання зареєструвати податкову накладну №126 проводити за правилами загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого засідання. Призначено підготовче засідання по справі на 24 вересня 2019 року

Ухвалою суду від 24.09.2019 р. закрито підготовче провадження в адміністративній справі № 420/3765/19, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16 жовтня 2019 року о 15 годині 00 хвилин.

У судове засідання 16.10.2019р. з`явилися представники сторін.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

01.07.2015 року між ФОП ОСОБА_3 (продавець) та ТОВ «Інтерфлот» (покупець) укладено договір поставки №60. За даним договором, постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах договору (а.с. 20-21).

25.01.2018р. між сторонами ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Інтерфлот» укладено додаткову угоду №1 до Договору поставки №60 від 01.07.2015р., в якій установлено строк дії договору до 31.01.2018р.

16.11.2019 року здійснено поставку товару відповідно до видаткової накладної №2358.

За поставлений товар покупець розрахувався 15.11.2019р., що підтверджується банківською випискою з рахунку ФОП ОСОБА_3

15.11.2018 року було виписано податкову накладну №126 на загальну суму 13 800,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Інтерфлот» ().

ФОП ОСОБА_3 у порядку визначеному законодавством склав податкову накладну №126 від 15.11.2017 року та направив її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно отриманої квитанції реєстраційний номер № НОМЕР_2 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, вказана податкова накладна прийнята, але її реєстрацію зупинено.

Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної вказано те, що відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 15.11.2018 №126 в. Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку. При цьому запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

30.11.2018р. ФОП ОСОБА_3 направив до ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області пояснення про надання пояснення щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №28.

Комісією Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, було прийнято рішення: №1024487/ від 14.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №126 від 15.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підставою для відмови в реєстрації було зазначено, що платником податку надані копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або є недостатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної розрахунку/коригування.

Вказані дії відповідача позивач вважає протиправними та необґрунтованими, а тому звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів а, б п.185.1 ст.185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми п.187.1 ст.187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів, що передбачено п.188.1 ст.188 ПК України.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.201.16. ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.74.1, 74.3 ст.74 ПК України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Відповідно до п.2 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29.12.2010 року (далі Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі ПК України) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п.12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п.192.1 ст.192 та п.201.10 ст.201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 ст.200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №117), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних

Згідно з п.5 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

При цьому, відповідно до змісту п.10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації (п.12. Порядку №117)

Пунктом 13 Порядку №117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Як встановлено судом, податкова накладна №126 зупинена з підстав відповідності вимогам п.п.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Відповідно до п.п.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку» встановлених листом ДФС України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 року, комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Як вбачається з вищезазначеного, податковим органом, як підставу зупинення податкової накладної №126, вказано загальний підпункт 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку», який, в свою чергу, містить 7 самостійних підпунктів, які можуть слугувати підставою для зупинення реєстрації податкової накладної. Крім того, суд звертає увагу, що вказані підстави підпункту 1.6 «Критеріїв ризиковості платника податку» за своєю суттю досить різняться, що, як результат, впливає на можливість платника податку конкретно визначитись із документами та поясненням, які необхідно надати для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Тобто, в залежності від конкретизації підстави зупинення реєстрації податкової накладної, платник податку чітко розуміє які пояснення чи документи є необхідними для спростування того чи іншого критерію і, як результат, здійснення реєстрації податкової накладної.

Проте, квитанція, якою зупинено реєстрацію податкової накладної №126, не містить чіткого посилання на підставу зупинення реєстрації податкової накладної №126, що ускладнює можливість надання позивачем необхідних пояснень чи документів. Фактично, позивач був позбавлений можливості зрозуміти, який саме критерій був застосований до нього при прийнятті рішення про зупинення реєстрації податкової накладної. Суд зазначає, що приймаючи рішення про зупинення реєстрації податкової накладної, відповідач був зобов`язаний у квитанції чітко вказати конкретний вид критерію, який встановлений «Критеріями ризиковості платника податків». У зв`язку з тим, що відповідач не вказав чітку підставу зупинення податкової накладної, позивач змушений був надати документи та пояснення на власний розсуд.

Щодо рішення комісії Комісією Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, було прийнято рішення, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, було прийнято рішення: №1024487/ від 14.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №126 від 15.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п.14 Порядку №117, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до положень п.15-16 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів (п.18 Порядку №117).

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС) (п.19 Порядку №117).

Відповідно до п.20-21 Порядку №117 зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Згідно з п.23 Порядку №117 комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Суд зазначає, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Рішенням комісії Комісією Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, було прийнято рішення, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних №1024487/ від 14.12.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №126 від 15.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підставою для відмови в реєстрації було зазначено, що платником податку надані копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або є недостатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної розрахунку/коригування.

У рішенні №1024487/ від 14.12.2018р. про відмову у реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, як підставу для прийняття рішення вказано що платником податку надані копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або є недостатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної розрахунку/коригування.

Отже, змісту вказаного рішення не вбачається, які саме документи, передбачені пп.4 п.13 Порядку №117 не було надано позивачем. При цьому, жоден з перелічених документів не підкреслено.

При цьому, у самій формі рішення зазначається, що документи, які не надано, необхідно підкреслити.

З урахуванням зазначеного, суд, приходить до висновку, що рішення від 14.12.2018 року №1024487/ про відмову у реєстрації податкової накладної №126 є таким, що прийнято із порушенням норм законодавства.

До того ж, суд вважає, що подані позивачем документи є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №126 від 15.11.2018 року складеної ФОП ОСОБА_3 .

На підтвердження реальності операцій, позивач надав до суду:

Договір поставки № 38 від 01.06.2018 року укладений між ПП «СОЛО» (постачальник) та ФОП ОСОБА_3 (покупець) Відповідно до умов цього договору, постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар - сіль кам`яна в асортименті, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його.

Видаткову накладну №935 відповідно до наведеного договору від 05.11.2018р. в якій зазначено об`єм поставленого товару в розмірі 67.4 тони.

05.11.2019р. ФОП ОСОБА_3 розрахувався з поставлений товар, що підтверджується випискою по рахунку від 21.11.2018р. (а.с. 32-34).

Крім того позивачем надано договори оренди нежитлових приміщень складів №3 від 01.11.2014р.; №4 від 01.11.2014р. (а.с. 35-40).

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1024487/ від 14.12.2018р., яким ФОП Бабій О ОСОБА_4 відмовлено у реєстрації податкової накладної від 15.11.2018р. року №126, не містить повної інформації щодо причин та підстав його прийняття та у рішенні не зазначено, яких саме документів не надано позивачем для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Суд вважає, що позивач виконав свій обов`язок щодо надіслання відповідачу документів та пояснень, навіть з урахуванням того, що відповідачем зовсім не вказано причину зупинення податкової накладної, а тому рішення комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1024487/ від 14.12.2018р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної ФОП Бабій О.М. від 15.11.2018р. року №126 - підлягає скасуванню.

Окремо щодо позовної вимоги про зобов`язання зареєструвати податкову накладну, суд зазначає про наступне.

Із положень частин третьої - четвертої 245 КАС України випливає, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 ПК України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС України.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Таким чином, нормами ПК України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Пунктом 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, встановлено, що у разі надходження до ДФС України рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність у Комісії ДФС України правових підстав для відмови у реєстрації податкової накладної шляхом прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного прав позивача є зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні датою її фактичного надходження.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

В даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ФОП ОСОБА_3 . №126 від 15.11.2017 року є дотриманням судом гарантій на те, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, будуть відновлені.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, оскільки оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної прийняте із порушенням норм чинного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

04.06.2019р. між ФОП Бабій О.М. та адвокатом Подорожнім Андрієм Сергійовичем укладено договір про надання правової допомоги №05/06, згідно умов якого вартість наданих юридичних послуг адвокат визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, та виставляє клієнту відповідний рахунок. За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги і її вартість. Акт надсилається клієнту адвокатом факсимільним зв`язком або поштою. На письмову вимогу клієнта, адвокат може надавати Акти про надання юридичної допомоги, в яких буде вказано перелік наданої юридичної допомоги із ідентифікацією.

15.07.2019р. Адвокатом надано позивачу акт виконаних робіт №15, згідно якого встановлено вартість виконаних робіт у розмірі:

1. Консультація клієнта 1000 грн;

2. Підготовка позовної заяви та подача до суду 1500грн.

Згідно рахунку-фактури №15 від 16.07.2019р. позивач сплатив адвокату 2500грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №15.

Суд зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Оцінивши надані представником позивача докази на підтвердження понесення судових витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що ці документи відповідають положенням законодавства та містять всі обов`язкові реквізити первинного документу, які передбачені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому вказані документи мають юридичну силу та підтверджують реальний рух активів, зміну зобов`язань та капіталу позивача.

Щодо розміру понесених витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.

Представником позивача наданий суду акт наданих послуг з правової допомоги, який містить детальний опис виконаної адвокатом роботи погодинно.

Роботи, які виконані адвокатом та їх погодинна вартість є такими, що можуть відповідати дійсності.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що клопотання представника відповідачів про відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу є необґрунтованим та безпідставним, а тому не належить задоволенню.

Враховуючи вищевикладені обставини та факти, надані позивачем докази, які підтверджують здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової (правничої) допомоги, опис наданих послуг, суд вважає, що сума 2500 грн., яку просить позивач стягнути на його користь з відповідача - Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області відповідають розміру та змісту понесених фактичних витрат, а тому дана вимога позивача належить задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 . Код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ Львівська пл. 8, ); Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) про визнання протиправним та скасування рішення від 14.12.2018р., зобов`язання зареєструвати податкову накладну №126, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі накладних або відмову в такій реєстрації (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) № 1024487/ від 14.12.2018 року.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ Львівська пл. 8, ) зареєструвати податкову накладну №126 від 15.11.2018 року.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 . Код РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 . Код РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 25.10.2019р.

Суддя Г.П. Самойлюк

.