Справа № 820/4077/17
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 р. Справа № 820/4077/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника відповідача Гундар Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2019, суддя Мельников Р.В., майдан Свободи, 6, Харків, 61022, повний текст складено 27.05.19 по справі № 820/4077/17

за позовом ОСОБА_1

до Державої фіскальної служби України треті особи ОСОБА_2 , Виконуючий обов`язки Голови Державної фіскальної служби України Продан М.В.

про поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі -відповідач, ДФС України), треті особи: ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), Виконуючий обов`язки голови Державної фіскальної служби України (далі - ГУ ДФС України) Продан М.В. в якому просив суд:

визнати незаконним та скасувати наказ В.о. Голови ДФС України Продан М.В. від 07.09.2017 №2093-о "По особовому складу" про звільнення 15.09.2017 полковника податкової міліції ОСОБА_1 з посади начальника управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Харківській обл., зарахувавши у розпорядження ГУ ДФС у Харківській обл.;

визнати незаконним та скасувати наказ В.о. Голови ДФС України Продан М.В. від 07.09.2017 №2075-о "Про призначення ОСОБА_2 " про призначення ОСОБА_2 на посаду начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Харківській обл., звільнивши з посади заступника начальника відділу оперативних заходів управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Донецькій обл., встановивши посадовий оклад згідно із штатним розписом та поновити полковника податкової міліції ОСОБА_1 на посаду начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Харківській обл. ГУ ДФС у Харківській обл.

15 квітня 2019 року представником позивача під час судового розгляду справи було подано до суду уточнений адміністративний позов, в якому останній з врахуванням позиції Верховного Суду просив суд:

- поновити полковника податкової міліції ОСОБА_1 на посаду начальника управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Харківській обл. з 15.09.2017;

- зобов`язати ДФС України вжити заходів для призначення (переведення) ОСОБА_1 на посаду начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Харківській обл.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1

Поновлено полковника податкової міліції ОСОБА_1 на посаду начальника управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Харківській обл. з 15.09.2017.

Зобов`язано ДФС України вжити заходів для призначення (переведення) ОСОБА_1 на посаду начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Харківській обл.

Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині поновлення полковника податкової міліції ОСОБА_1 на посаду начальника управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Харківській обл. з 15.09.2017.

Не погодившись з даним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким залишити без задоволення позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що судом першої інстанції безпідставно застосовано до спірних правовідносин приписів ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП), оскільки, відповідно до ст. 353 Податкового кодексу України (далі - ПК України), нормами спеціального нормативно-правового акту є Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою КМ УРСР від 29.07.1991 № 114 (далі - Положення № 114). Так, за нормами Положення № 114 припинення трудових відносин з працівниками органів внутрішніх справ має місце виключно у разі звільнення зі служби. Крім того, відповідач послався на те, що на виконання судового рішення від 14.12.2017 ОСОБА_1 вже було поновлено на посаді начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ГУ ДФС у Харківській обл. Тобто позивач вже був призначений на цю посаду та звільнений з неї у запас.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2019 залишено без руху апеляційну скаргу, у зв`язку з несплатою судового збору

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження по справі № 820/4077/17, та ухвалою колегії суддів від 05.09.2019 закінчено підготовку справи до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні.

Позивач, представник позивача, третя особа в судове засідання не з`явилися про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутністю позивача.

Відповідно до положень ч.3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута без участі позивача, його представника та третьої особи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзіта (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовим розглядом встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

20.04.2016 наказом голови ДФС України №1433-о полковник податкової міліції ОСОБА_1 призначений на посаду начальника управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Харківській обл.

07.09.2017 наказом ДФС України №591 "Про внесення змін до наказу ДФС від 11 січня 2016 року №17", введено в дію Зміни до структур Головних управлінь ДФС в областях, Головного управління ДФС у м. Києві, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

07.09.2017 наказом в.о. Голови ДФС України Продан М. В. №2093-о "По особовому складу", у зв`язку із здійсненням організаційно-штатних заходів, відповідно до підпункту "в" пункту 40 Положення №114 (із змінами): звільнено 15 вересня 2017 року полковника податкової міліції ОСОБА_1 з посади начальника управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Харківській обл., зарахувавши у розпорядження ГУ ДФС у Харківській обл. При цьому, в якості підстави зазначено підпункт "в" пункту 40 Положення №114.

Задовольняючи адміністративний позов, з урахуванням уточнення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в рамках розгляду даної справи скасовано наказ в.о. Голови ДФС України Продан М.В. від 07.09.2017 №2093-о «по особовому складу» про звільнення 15.09.2017 полковника податкової міліції ОСОБА_1 з посади начальника управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Харківській обл., зарахувавши у розпорядження ГУ ДФС у Харківській обл., то наявні підстави для поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Харківській обл. з 15.09.2017.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду погоджується, з огляду на наступне.

31.01.2019 постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду касаційні скарги ДФС України та ОСОБА_2 задоволено частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2017 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 в частині задоволення позовних вимог про поновлення ОСОБА_1 на посаді скасовано, а справу у цій частині направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції; в іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2017 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 залишено без змін.

Скасовуючи судові рішення першої та апеляційної інстанції по даній справі та повертаючи справу на новий розгляд, Верховний Суд зазначив, що поновлюючи ОСОБА_1 на роботі, суд першої інстанції своїм рішенням зобов`язав відповідача поновити позивача на посаді начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Харківській області ГУ ДФС у Харківській обл., тобто судом поновлено ОСОБА_1 на посаді, яку останній не займав перед звільненням.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Зважаючи на те, що судовими рішеннями , в рамках розгляду даної справи, було встановлено незаконність звільнення ОСОБА_1 та скасовано наказ в.о. Голови ДФС України Продан М.В. від 07.09.2017 №2093-о "По особовому складу", оскільки займана позивачем до звільнення посада не скорочувалась та не виключалась, фактично змінилась тільки її назва, що обумовлено зміною назви самого Управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Харківській обл., колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції про наявність підстав для поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Харківській обл. з 15.09.2017.

Посилання апелянта на помилковість поширення судом першої інстанції на спірні правовідносини ч.1 ст. 235 КЗпП колегія суддів вважає безпідставними та зазначає.

Відповідно до ст. 5-1 КЗпП однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Порядок проходження служби в органах внутрішніх справ встановлений Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення№114).

Частиною 1 статті 235 КЗпП передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

У пункті 24 Положення №114 зазначено, що у разі незаконного звільнення або переведення на іншу роботу особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ, підлягають поновленню на попередній роботі (посаді).

Як вбачається з матеріалів справи, позивача було звільнено з посади при проведенні організаційно-штатних заходів. Оскільки дані підстави для звільнення з посади не врегульовані спеціальними нормативно-правовими актами, то суд першої інстанції вірно застосував до даних правовідносин норми трудового законодавства.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на виконання судового рішення від 14.12.2017 ОСОБА_1 вже було поновлено на посаді начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ГУ ДФС у Харківській обл., як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції, колегія суддів безпідставними, оскільки враховуючи вимоги ч.1 ст. 235 КЗпП та п.24 Положення №114 суд першої інстанції правомірно зобов*язав відповідача поновити ОСОБА_1 на посаді, яку він займав до звільнення, а після поновлення роботодавець зобов*язаний вжити заходів для призначення працівника на відповідну посаду.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ("Серявін та інші проти України").

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на всі аргументи учасників справи, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 по справі № 820/4077/17 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.В. Присяжнюк
Постанова складена в повному обсязі 28.10.2019