Справа № 640/18345/18
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

24 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Оксененка О.М., суддів Лічевецького І.О. та Мельничука В.П., перевіривши апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 16 вересня 2019 року у справі за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві до Державного підприємства «Київський завод «Імпульс» про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Пунктом 14 частини 1 статті 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються, зокрема, судоустрій, судочинство, статус суддів; засади судової експертизи; організація і діяльність прокуратури, нотаріату, органів досудового розслідування, органів і установ виконання покарань; порядок виконання судових рішень; засади організації та діяльності адвокатури.

Закон - це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, що регулює найважливіші суспільні відносини шляхом встановлення загальнообов`язкових правил, прийнятий в особливому порядку (законодавчим органом влади), або безпосередньо народом.

Статтею 75 Конституції України визначено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Відповідно, виключно у Верховної Ради України наявні повноваження приймати закони.

Стаття 1 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Отже, виключно Кодекс адміністративного судочинства України встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах без будь-яких виключень.

Частиною першою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право сторони, третьої особи в адміністративній справі, а також особі, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Пунктом 1 частини першої статті 59 КАС України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Згідно із частиною третьою статті 59 КАС України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до частини шостої статті 59 КАС України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Згідно з частиною восьмою статті 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Отже, у разі участі юридичної особи у судовому процесі через представника, на підтвердження повноважень останнього має бути подано оригінал довіреності, виданий за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами, або ж її копія, засвідчена у визначеному саме законом порядку.

Таким чином, у Кодексі адміністративного судочинства України (єдиний нормативно-правовий акт, який встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах) чітко визначено, що юридична особа бере участь у справі через свого керівника, або представника, повноваження якого, підтвердженні довіреністю, яка видана за підписом керівника.

Право підписати довіреність або право засвідчити її іншими посадовими особами повинно бути встановлено законом або установчими документами.

На законодавчому рівні не закріплено право підписувати довіреність (на представництво в судах у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України) іншими посадовими особами податкового органу, окрім керівника, відповідно ніхто крім керівника не має можливості підписати, та відповідно, засвідчити довіреність.

Щодо підтвердження повноважень установчими документами, то у Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, як територіального органу Державної фіскальної служби України (тобто центрального органу виконавчої влади) зазначені документи відсутні.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, остання підписана від імені Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - Фіщуком В.С., як представником, на підтвердження повноважень якого надано копію довіреності, засвідчену заступником начальника Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві Демченко В.К. на підставі наказу від 21.03.2019 №3562 «Про право підпису документів».

Разом з тим, жодних доказів щодо уповноваження цієї посадової особи на вчинення таких дій від імені суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України (згідно закону, установчих документів) суду апеляційної інстанції не надано.

За таких обставин, апеляційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві підписана представником заявника за відсутності належних доказів на підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 18 жовтня 2019 року у справі №640/18922/18, від 17 жовтня 2019 року у справі №640/2871/19, від 08 жовтня 2019 року у справі №640/2866/19.

Відповідно до п.1 частини четвертої ст. 298 КАС України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

В силу положень ст. 57, 59 КАС України, обов`язок підтвердження власних повноважень покладено на таку особу.

Отже, у колегії суддів відсутні підстави для прийняття до розгляду вказаної апеляційної скарги, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає поверненню.

Відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення апеляційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.169, 298 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 16 вересня 2019 року у справі за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві до Державного підприємства «Київський завод «Імпульс» про стягнення заборгованості - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук