Справа № 160/9524/18
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2019 року Справа № 160/9524/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Профіль України» в особі ліквідатора - Арбітражного керуючого Лелеко Василя Володимирович до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
17 грудня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Профіль України» в особі ліквідатора - Арбітражного керуючого Лелеко Василя Володимировича звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 року позовну заяву повернуто позивачу.
Не погодившись із вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Профіль України» в особі ліквідатора - Арбітражного керуючого Лелеко Василя Володимировича задоволено. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 року скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
03 липня 2019 року адміністративна справа №160/9524/18 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: оригіналу позовної заяви з додатками для суду та відповідно до кількості учасників справи; оригінал доказу сплати судового збору.
18 липня 2019 року від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позову та на підставі ухвали суду від 05 серпня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/9524/18 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у судове засідання, призначене на 02 вересня 2019 року о 12:00 год.
20 серпня 2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому повідомлено, що митницею розглянуто заяву позивача та листом від 29.12.2017 року №2461/10/04-50-19-01 повідомлено про те, що ним не виконано вимоги пункту 3 розділу III Порядку № 643, а саме: не заявлено про реквізити митних декларацій, за якими надміру сплачені зазначені в листах суми митних платежів. Вважає, що відповідачем не були порушені права, свободи або законні інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Профіль України».
02 вересня 2019 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій вказав, що Дніпропетровська митниця безпідставно не вжила заходів на повідомлення заявника про надміру сплачених платежів та їх повернення. Також просив розглянути справу за відсутності позивача за наявними у справі документами.
Сторони у судове засідання 02 вересня 2019 року не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно з ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України).
Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).
Суд, керуючись нормами частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив здійснювати подальший розгляд справи без участі сторін в письмовому провадженні.
За правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України).
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Постановою господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3473/15 від 31.08.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Профіль України» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Лелеко Василя Володимировича, свідоцтво № 695 від 18.04.2013 року. Ухвалою суду від 24.07.2019 року продовжено строк ліквідаційної процедури ТОВ «Торговий Дім Профіль України» та повноважень ліквідатора ТОВ «Торговий Дім Профіль України» Лелеко В.В. на 6 місяців.
10 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Профіль України» (покупець) та «Shandong Huayn New Material Co. Ltd.» (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт за № HNM2012/12/10 про поставку товару - прокат плоский оцинкований гарячим способом на умовах, визначених у додатках до договору.
30 вересня 2013 року позивачем до Дніпропетровської митниці Міндоходів були заявлені до митного оформлення товари по декларації митної вартості за №110100000/2013/230715, в якій митна вартість товару була заявлена за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України у сумі 0,75 дол. США за 1 кг.
Дніпропетровська митниця з визначенням митної вартості товару у вищевказаній вантажно-митній декларації не погодилась, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №10070000/2013/200449/1, яким ціна товару була збільшена внаслідок застосування другорядного методу визначення митної вартості товару, митну вартість товару було визначено замість 0,75 доларів США за 1 кг як 0,85 доларів США за 1 кг.
Позивач, не погодився з прийнятим рішенням, але з метою випуску у вільний обіг товарів скористався правом, наданим частиною 3 статті 52 Митного кодексу України, та оформив 30.09.2013 року нову ВМД по формі МД-2 №110200000/2013/230777, сплативши митні платежі згідно із заявленою митною вартістю товарів та надавши гарантію в розмірі різниці між заявленою митною вартістю та митною вартістю визначеною відповідачем.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 січня 2014 року у справі №804/961/14 у задоволені позову відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду від 02 червня 2015 року касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2015 року - без змін.
11 грудня 2017 року арбітражний керуючий звернувся до начальника Дніпропетровської митниці ДФС із заявою (вих. №02-01/64) про повернення надміру сплачених сум митних платежів у розмірі 6589,05 грн. з урахуванням судових рішень у справі №804/961/14.
Листом за вих. № 2461/10/04-50-19-01 від 29.12.2017 року Дніпропетровська митниця ДФС (правонаступник Дніпропетровської митниці Міндоходів) повідомила заявника про наявність недоліків у заяві, які унеможливлюють її розгляд, а саме, в заяві не заявлено про реквізити митних декларацій, за якими надміру сплачені зазначені в листах суми митних платежів. Крім того, Дніпропетровська митниця ДФС також повідомила позивача про не можливість розгляду заяви, у зв`язку з пропущенням ним строків звернення із відповідною заявою.
Вважаючи відповідь Дніпропетровської митниці ДФС, викладену в листі №2461/10/04-50-19-01 від 29.12.2017 року, протиправною та такою, що встановлює бездіяльність відповідача, ТОВ «ТД Профіль України» в особі ліквідатора: арбітражного керуючого Лелеко Василя Володимировича звернулось до суду із даним позовом.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача на відповідність вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на наступному.
Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 301 Митного кодексу України (далі - МК України) повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.
У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.
Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Згідно зі статтею 43 Податкового кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.
У разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200 1.5 статті 200 1 цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.
Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.
Процедура повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, у тому числі у випадках, зазначених у статті 264, частині четвертій статті 284 Митного кодексу України та в міжнародних договорах України, визначена Порядком, затвердженим наказом Державної митної служби України № 618 від 20.07.2007 року (далі - Порядок №618 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
За змістом пунктів 1, 2, 3, 4, 7 та 11 розділу ІІІ Порядку №618, для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб`єкта господарської діяльності або фізичною особою.
Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.
Граничні строки для подання заяви підлягають продовженню керівником митного органу (його заступником) за письмовим запитом платника податків, якщо такий платник податків протягом зазначених строків: перебував за межами України; перебував у плаванні на морських суднах за кордоном України у складі команди (екіпажу) таких суден; перебував у місцях позбавлення волі за вироком суду; мав обмежену свободу пересування у зв`язку з ув`язненням чи полоном на території інших держав або внаслідок інших обставин непереборної сили, підтверджених документально; був визнаний за рішенням суду безвісно відсутнім або перебував у розшуку у випадках, передбачених законом.
Дія абзаців третього - восьмого цього пункту поширюється на: платників податків - фізичних осіб; посадових осіб юридичної особи у разі, якщо протягом зазначених граничних строків така юридична особа не мала інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства України нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову звітність.
У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів: а) для повернення платнику податків - на поточний рахунок платника податків в установі банку; б) для подальших розрахунків як передоплата або грошова застава: на депозитний рахунок 3734; на банківський рахунок 2603; в) для повернення фізичній особі в готівковій формі, якщо такі кошти вносилися готівкою, - на банківський рахунок 2603; г) для погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на митні органи, незалежно від виду бюджету.
До заяви додаються: аркуші з позначенням "3/8" комплектів бланків митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і доповнення (у разі їх оформлення) або другий аркуш оформленої посадовою особою митного органу уніфікованої митної квитанції МД-1, за якою помилково та/або надмірно сплачено митні та інші платежі; документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяв про повернення надмірно сплачених митних та інших платежів, у випадках, передбачених в абзацах третьому - восьмому цього пункту.
Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.
Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.
Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 N 611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.
Пунктом 8 Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1146 від 15.12.2015 року (далі - Порядок №1146), у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку; два примирники реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку; три примирники реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.
За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.
Згідно з пунктом 9 Порядку №1146, орган ДФС несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу Казначейства для виконання.
Відповідно до пункту 10 Порядку №1146, висновки реєструються органами Казначейства в Журналі обліку висновків, який ведеться в електронному вигляді, за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку.
На підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань у визначеному законодавством порядку (пункт 11 Порядку №1146).
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що підставою для повернення надмірно сплачених платежів, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, є: наявність факту надмірної сплати коштів, звернення до митного органу платника податків, відповідно до якого останній визначається щодо напряму зарахування коштів.
В свою чергу, згідно з нормами Порядку №618 та Порядку №1146, митний орган зобов`язаний перевірити факт наявності зайвої сплати грошових коштів до бюджету та у разі підтвердження цього факту і за відсутності законодавчо мотивованих підстав для відмови у задоволенні такої заяви зобов`язаний підготувати висновок за формою, передбаченою Порядком №643, а органи Державної казначейської служби зобов`язані здійснити повернення надмірно сплачених сум грошових зобов`язань.
Матеріалами справи підтверджено, що за наслідками розгляду заяви позивача про повернення надмірно сплачених сум митницею фактично прийнято рішення про відсутність підстав для повернення коштів.
Таким чином, скасування судом рішення про коригування митної вартості товару означає, що митна вартість, заявлена декларантом та обчислена за ціною договору.
Отже, всі відомості, внесені до митної декларації на підставі скасованого рішення про коригування, є недостовірними з моменту набрання законної сили рішення про скасування рішення про коригування митної вартості, оскільки ґрунтуються на акті індивідуальної дії, який не спричинив жодних правових підстав. Сплачені на підставі скасованого рішення митні платежі є надміру сплаченими та підлягають поверненню за умови звернення до митного органу платника податків із відповідною заявою.
Сума податку на додану вартість у розмірі 6589,05 грн. набула статусу надмірно сплаченої 15.01.2015 року з набранням законної сили постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2015 року за наслідками апеляційного оскарження.
Матеріалами справи підтверджується, що заява позивача від 11.12.2017 за вих. №02-01/64 подана у межах 1095-денного строку.
Суд зауважує, що наявність у митниці інформації, яка забезпечує можливість перевірки факту перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету для митного оформлення товару за відповідною митною декларацією, перевірка вказаних відомостей та направлення відповідного висновку до органів казначейства, є обов`язком суб`єкта владних повноважень. Невиконання такого обов`язку є протиправним вручанням в майнові права особи.
Згідно з положеннями підпункту 3 пункту 5 розділу ІІІ Порядку №643 у заяві зазначаються реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачені суми митних платежів, тож рішення про коригування митної вартості товарів 110100000/2013/200449/1 від 30 вересня 2013 року є документом, яким змінено задекларовану підприємством суму митної вартості товарів.
З огляду на вищевикладене, суд погоджується із доводами позивача стосовно того, що відповідач не виконав покладених на останнього процедурних обов`язків, що є підставою для визнання такої бездіяльності митного органу, протиправною.
Інших підстав, які згідно із законом унеможливлюють повернення спірного платежу, відповідачем під час розгляду справи не заявлено.
Окрім того, суд зазначає, що грошові зобов`язання у сумі 6589,05 грн., які були сплачені ТОВ «Торговий Дім Профіль України», є надмірно сплаченими до бюджету коштами, отже вони безпідставно надійшли до бюджету та фактично є власністю позивача, тому відповідач своєю бездіяльністю порушує право власності позивача на володіння своїм майном, в даному випадку грошовими коштами у сумі 6589,05 грн.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на вищевикладене та беручи до уваги фактичні обставини у даній справі, суд дійшов висновку про протиправність бездіяльності Дніпропетровської митниці щодо ненадання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновку про повернення з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Профіль України» надміру зарахованого до бюджету платежу у загальному розмірі 6589,05 грн. за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім профіль України» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Лелеко Василя Володимировича №02-01/64 від 11.12.2017 року.
Також, суд погоджується з обраним позивачем способом захисту в частині зобов`язання Дніпропетровської митниці ДФС прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Профіль України» надміру зарахованого до бюджету платежу у загальному розмірі 6589,05 грн.
Приймаючи до уваги те, що відповідачем не було надано до суду доказів правомірності своїх дій, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської митниці ДФС України щодо ненадання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновку про повернення з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Профіль України» надміру зарахованого до бюджету платежу у загальному розмірі 6589,05 грн. за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім профіль України» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Лелеко Василя Володимировича №02-01/64 від 11.12.2017 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Профіль України» судові витрати у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні нуль копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева