Справа № 824/914/19-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/914/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом житлово-будівельного кооперативу "Рейк`явік" до виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У поданому до суду адміністративному позові житлово-будівельний кооператив "Рейк`явік" (далі - позивач) просить суд визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради (далі - відповідач) від 16.07.2019р. №389/13.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем прийнято рішення, яким скасовано наказ Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 11.03.2019р. №393-МУО «Про затвердження містобудівних умов та обмежень» щодо будівництва багатоквартирного житлового будинку з паркінгом на проспекті Незалежності, 121-Б. Указане рішення позивач вважає неправомірним, оскільки, на його думку, відповідач, не врахував, що у позивача вже виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, відтак при прийнятті оскаржуваного рішення не дотримав гарантії стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами та погіршив становище позивача.

Також, позивач вказує, що наказ департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 11.03.2019р. №393-МУО є актом одноразового застосування, що вичерпав свою дію фактом його виконання. У зв`язку з цим, наказ від 11.03.2019р. №393-МУО не може бути скасований чи змінений відповідачем після його виконання. На підставі зазначених містобудівних умов позивач отримав дозвіл на виконання будівельних робіт №ЧВ13 10.06.2019р. від Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради.

У зв`язку з цим, позивач вважає, що відповідач не мав правових підстав для прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідач у поданому відзиві просить відмовити в задоволенні адміністративного позову, оскільки, вважає, що до виконавчого комітету Чернівецької міської ради надійшло звернення від виконавчого директора ОСББ «Гайдара, 1-Б» з проханням створити робочу групу з вивчення законності здійснення будівництва на проспекті Незалежності, 121-Б. За наслідками її розгляду та аналізу наказу про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 11.03.2019р. №393-МУО, виданого департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, який є виконавчим органом міської ради, було встановлено, ряд порушень та невідповідностей його раніше прийнятим міської радою рішень, зокрема, ч.4 ст.29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Указане є підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень, у зв`язку з цим, відповідач зазначає, що відповідно до п.3 ч.2 ст.52 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчий комітет прийняв рішення про скасування акту підпорядкованого йому відділу.

За таких обставин, відповідач вважає, що ним прийнято законне рішення в межах повноважень, наданих Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

У відповіді на відзив, поданій позивачем, останній звертає увагу на те, що положеннями Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не передбачено скасування містобудівних умов і обмежень за рішенням виконкому міської ради.

Ухвалою суду від 27.08.2019р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 17.10.2019р. відмовлено у задоволенні клопотання представника виконавчого комітету Чернівецької міської ради - Чернівецького міського голови О.Каспрука про залучення до участі у справі третьої особи.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Наказом Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради №393-МУО від 11.03.2019р. позивачу затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва багатоквартирного житлового будинку з паркінгом за адресою м.Чернівці, Проспект Незалежності, 121-Б (а.с.14).

Позивачем 18.03.2019р. укладено договір №190318-4 з ТОВ "Перша будівельна експертиза" на виконання експертизи проекту будівництва (а.с.15-16).

26.03.2019р. житлово-будівельним кооперативом "Рейк`явік" прийнято виконані роботи за даним договором згідно Акту №190318-4 від 26.03.2019р. (а.с.21).

20.05.2019р. між житлово-будівельним кооперативом "Рейк`явік" та Департаментом патрульної поліції в особі Рубана Р.В. складено Акт виконаних робіт №4153 від 20.05.2019р. про перевірку проектної документації щодо будівництва, реконструкції і ремонту автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, об`єктів дорожнього сервісу, інших дорожніх споруд; забудови окремих населених пунктів і таке інше (а.с.20).

За заявою житлово-будівельного кооперативу "Рейк`явік" 10.06.2019р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю надано дозвіл на виконання будівельних робіт об`єкта будівництва - багатоквартирного житлового будинку з паркінгом на проспекті Незалежності, 121-Б, м.Чернівці (а.с.13).

01.07.2019р. між позивачем та ТОВ "Капітал-Комплект" укладено Договір генерального підряду на капітальне будівництво №01/07-19ГП, згідно якого генеральний підрядник зобов`язується виконати роботи з будівництва об`єкту - багатоквартирного житлового будинку з паркінгом на проспекті Незалежності, 121-Б, м.Чернівці згідно із затвердженою проектно-кошторисною документацією та здати в експлуатацію об`єкт в установлений тремін (а.с.24-26).

10.07.2019р. виконавчим директором ОСББ "Гайдара, 1-Б" направлено звернення Чернівецькому міському голові ОСОБА_1 ., у якому зазначено, що за адресою м.Чернівці проспект Незалежності, 121-Б розпочато будівництво багатоквартирного житлового будинку з паркінгом. Мешканці сусідніх будинків стривожені цим будівництвом, оскільки даний район густозаселений, а поруч знаходиться дитячий садочок. Станом на сьогодні комунікації старі та зношені, а при будівництві підземного паркінгу існує загроза для їхніх будинків. З огляду на вказане, у зверненні заявник просив створити робочу групу з вивчення питання законності здійснення будівництва (а.с.59).

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 16.07.2019р. №389/13 скасовано наказ Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 11.03.2019р. №393-МУО «Про затвердження містобудівних умов та обмежень» щодо будівництва багатоквартирного житлового будинку з паркінгом на проспекті Незалежності, 121-Б, м.Чернівці (а.с.12).

Позивач вважає вказане вище рішення протиправним, оскільки суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», у зв`язку з цим звернувся до суду з цим позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ч.4 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. №3038-VI (далі - Закон №3038-VI) право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Згідно з ч.5 ст.26 Закону №3038-VI проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

В силу ч.1 ст.29 Закону №3038-VI основними складовими вихідних даних є: 1)містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва (ч.2 ст.29 Закону №3038-VI).

Так, згідно з порядком, встановленим законодавством, позивачем було отримано належним чином оформлені Містобудівні умови та обмеження №393-МУО від 11.03.2019р. для проектування об`єкта будівництва багатоквартирного житлового будинку з паркінгом за адресою м.Чернівці, Проспект Незалежності, 121-Б, які були видані 11.03.2019р. Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради.

В порядку, передбаченому ст.31 Закону №3038-VI була проведена експертиза зазначеного вище проекту будівництва, після чого 10.06.2019р. отримано дозвіл на виконання будівельних робіт №ЧВ13 для будівництва багатоквартирного житлового будинку з паркінгом за адресою м.Чернівці, Проспект Незалежності, 121-Б.

В подальшому, 01.07.2019р. позивачем укладено договір генерального підряду на капітальне будівництво багатоквартирного житлового будинку з паркінгом за адресою м.Чернівці, Проспект Незалежності, 121-Б.

Крім того, позивачем понесено витрати:

- експертизи ТОВ "Будівельна експертиза", що підтверджується платіжним дорученням від 18.03.2019р. №11 (а.с.18);

- перевірки проектної документації ОИВ, ДПП, що підтверджується платіжним дорученням від 11.05.2019р. №12 (а.с.19);

- виконання Угоди №18-ПВ-02 щодо початку організації авторського нагляду за будівництвом житлового будинку, що підтверджується платіжним дорученням від 21.06.2019р. №13 (а.с.23).

Також, у позивача виникли зобов`язання перед генеральним підрядником - ТОВ «Капітал Комплект» на підставі Договору генерального підряду на капітальне будівництво №01/07-19ГП від 01.07.2019р. (а.с.24).

З матеріалів справи, а також повідомлених у відзиві обставин, слідує, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем за наслідком розгляду звернення виконавчого директора ОСББ "Гайдара, 1-Б", у якому зазначено про занепокоєння мешканців сусідніх будинків будівництвом багатоквартирного житлового будинку з паркінгом за адресою м.Чернівці, Проспект Незалежності, 121-Б. У зверненні заявник просив створити робочу групу з вивчення питання законності здійснення будівництва.

Водночас, відповідачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили про те, що з приводу дотримання законності в ході вказаного вище будівництва були здійснені будь-які заходи.

З приводу вказаного суд зазначає, що статтею 41 Закону №3038-VI визначено порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який передбачає сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Такий контроль у відповідності до наведеної норми здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України шляхом проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. При цьому, підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Отже, висновок про те, що суб`єкт містобудування порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності може бути зроблений лише у випадку встановлення такого порушення за наслідком позапланового заходу уповноваженими на те органами державного архітектурно-будівельного контролю.

В свою чергу, відповідач обґрунтовує необхідність скасування наказу про надання містобудівних умов та обмежень, наданих позивачу тим, що виконкомом було встановлено ряд порушень та невідповідностей такого наказу раніше прийнятим міською радою рішень, зокрема, в ч.4 ст.29 Закону №3038-VI, а саме невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Однак, ні поданий відповідачем відзив, ні оскаржуваний наказ не містить жодних посилань чи роз`яснень щодо того, в чому полягають вказані вище порушення.

Згідно з ч.8 ст.29 Закону №3038-VI містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника. Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника, на виконання приписів головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або за рішенням суду. Скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам; 3) за рішенням суду. У разі скасування в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду або за рішенням суду містобудівних умов та обмежень посадові особи відповідного уповноваженого органу містобудування та архітектури несуть відповідальність згідно із законом.

Поряд із цим, у рішенні про скасування наказу про затвердження містобудівних умов та обмежень від 16.07.2019р. №389/13 відповідачем не наведено жодної з наведених підстав для скасування містобудівних умов та обмежень, виданих позивачу.

За змістом ч.1 ст.52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р. №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Виконавчий комітет ради:

1) попередньо розглядає та схвалює проекти місцевих програм соціально-економічного і культурного розвитку, цільових програм з інших питань, прогноз місцевого бюджету, проект місцевого бюджету, проекти рішень з інших питань, що вносяться на розгляд відповідної ради;

2) координує діяльність відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідної територіальної громади, заслуховує звіти про роботу їх керівників;

3) має право змінювати або скасовувати акти підпорядкованих йому відділів, управлінь, інших виконавчих органів ради, а також їх посадових осіб (ч.2 ст.52 Закону №280/97-ВР).

У поданому відзиві відповідач посилається на те, що оскаржуване рішення прийнято в межах повноважень виконавчого комітету, передбачених п.3 ч.2 ст.52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з приводу чого суд звертає увагу на наступне.

Відповідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з ч.3 ст.24 Закону №280/97-ВР органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.26 Закону №280/97-ВР питання щодо скасування актів органів виконавчої влади, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах її повноважень, вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З наведеного слідує, що за органами місцевого самоврядування законодавцем закріплюється право на зміну та скасування власних рішень.

Попри наведені положення, у пункті 5 рішення № 7-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

З матеріалів справи видно, що наказ Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 11.03.2019р. №393-МУО "Про затвердження містобудівних умов та обмежень" є актом індивідуально-правового (ненормативного) характеру.

Інспекцією державного архітектурно-будівельною контролю Чернівецької міської ради надано дозвіл №ЧВ13 позивачу та генеральному підряднику (виконавцю робіт) - товариству з обмеженою відповідальністю "Капітал-Комплект" на виконання будівельних робіт "будівництво багатоквартирного житлового будинку з паркінгом за адресою м.Чернівці, Проспект Незалежності, 121-Б" (а.с.13).

За таких обставин, суд вважає, що вищевказаний наказ не може бути скасовано, оскільки він є виконаним.

Таким чином, оскаржуване позивачем рішення є ненормативним правовим актом одноразового застосування, вичерпав свою дію фактом його виконання і не може бути в подальшому скасований органом місцевого самоврядування.

Крім того, суд звертає увагу на те, що виконавчий комітет Чернівецької міської ради приймаючи оскаржуване рішення не навів обставин, за яких можна було стверджувати, що наказ Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 11.03.2019р. №393-МУО не відповідав вимогам Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, що б відповідало п.15 ч.1 ст.26 Закону №280/97-ВР.

За таких обставин, враховуючи наведене, суд доходить висновку, що відповідачем за відсутності передбачених законом підстав та вийшовши за межі повноважень, визначених законом, прийнято неправомірне рішення, яким скасовано видані містобудівні умови та обмеження на будівництво багатоквартирного житлового будинку з паркінгом на проспекті Незалежності, 121-Б.

Відтак, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятого щодо позивача рішення. Відтак адміністративний позов, зважаючи на викладені вище висновки, підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що позивачем за подання даного позову сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн., що у відповідності до ч.1 ст.139 КАС України підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Чернівецької міської ради (а.с.34).

Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Стаття 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.9 ст.139 КАС України).

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд керується критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

При цьому, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно дослідити на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Судом встановлено, що 27.07.2019р. між житлово-будівельним кооперативом "Рейк`явік" та адвокатським об`єднанням "Західна правозахисна група" укладено договір про надання правової допомоги (правничої) допомоги №2 (а.с.28-30).

За умовами договору від 27.07.2019р. адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Предметом договору є надання клієнту інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності; складення заяв, скарг, заперечень, процедурних, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав та законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно з п.4.11 договору від 27.07.2019р. клієнт протягом 15 днів з дати підписання цього договору оплачує адвокатському об`єднанню авансовим платежем послуги за цим договором 15000грн. Оплата інших послуг за цим Договором здійснюється на підставі виставленого рахунку.

Позивачем сплачено вказану суму на користь адвоката за надання послуг правничої допомоги у даній справі, що підтверджується платіжним дорученням від 25.07.2019р. №14 (а.с.31).

Поряд із цим, з указаного вище договору неможливо встановити зв`язок із даною адміністративною справою, оскільки, у договорі не конкретизовано з приводу якого спору адвокатським об`єднанням надаються правові послуги, натомість мова йде про юридичний супровід загалом. Відтак, неможливо встановити чи кошти у сумі 15000грн. сплачено позивачем в якості оплати послуг адвокатського об`єднання за даний позов.

За таких обставин, суд вважає, що такі витрати на правову допомогу не підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому, позивачем не надано інші докази, які б давали змогу встановити обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, співмірність послуг категорії складності справи витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Позивач у поданому до суду позові зазначав, що детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги буде надано судом після ухвалення судового рішення у цій справі. Однак, такі докази до ухвалення рішення у даній справі позивачем до суду не подано.

За таких обставин, суд вважає, що наразі відсутні підстави для стягнення таких витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача як суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що оскільки справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (в письмовому провадженні), суд за умовами подання належних доказів, на які позивач посилався у позові може у відповідності до ст.143 КАС України вирішити дане питання в порядку, визначеному статтею 252 КАС України.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 16.07.2019р. №389/13 "Про скасування наказу про затвердження містобудівних умов та обмежень від 11.03.2019р. №393-МУО".

3. Стягнути на користь житлово-будівельного кооперативу "Рейк`явік" за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Чернівецької міської ради 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - житлово-будівельний кооператив "Рейк`явік" (, провул.Щербанюка, буд.7, кв.3, м.Чернівці, 58022).

Відповідач - виконавчий комітет Чернівецької міської ради (, площа Центральна, 1, м.Чернівці, 58000).

Суддя В.О. Кушнір