Справа № П/811/2514/14
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № П/811/2514/14

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Малиш Н.І., Шальєвої В.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою

Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.08.2014 року в адміністративній справі №П/811/2514/14 (головуючий суддя у 1 інстанції Нагібіна Г.П.)

за позовом Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1

до Знам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Знам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, в якому просив скасувати податкове повідомлення - рішення Знам`янської ОДПВ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області від 10 липня 2014 р. №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки воно винесене після спливу десяти днів з дня вручення платнику податків акту перевірки, що є порушенням статті 86.8 Податкового Кодексу України. Крім того, позивач зазначає, що невідповідність роздрукованих Z-звітів виникла з огляду на недоліки операційної системи комп`ютерної програми та принтера.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.08.2014 року адміністративний позов задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення - рішення Знам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 10 липня 2014 р. № в частині визначення штрафних (фінансових) санкцій в сумі 340 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову в частині відмови в задоволені позовних вимог та винести нове рішення, яким повністю скасувати податкове повідомлення - рішення Знам`янської ОДПВ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області від 10 липня 2014 р. №

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що спірне податкове повідомлення - рішення винесене після спливу десяти днів з дня вручення платнику податків акту перевірки, що є порушенням статті 86.8 Податкового Кодексу України. Також, акт перевірки на підставі якого винесено спірне рішення прийнято протиправно з порушенням норм чинного законодавства. Несвоєчасне роздрукування Z-звітів відбулось із-за збою у комп`ютерній програмі, що стало наслідком збою часу на час перед.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним, клопотань та заяв до суду не подавали, у зв`язку з чим суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що працівниками податкового органу на підставі наказу та направлень №112, 113 від 22.05.2014 р. проведена фактична перевірка господарської одиниці - магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належить суб`єкту господарювання ФОП ОСОБА_1 про що склали акт фактичної перевірки дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів від 23.05.2014 р.

В ході перевірки встановлено факти, які відображені в акті перевірки (мовою оригінала):

- не зберігання Z-звіту за 21.03.2012 р. №605;

- несвоєчасне роздрукування Z-звітів, а саме: Z-звіт №936 від 04.03.2013 р. роздруковано 05.03.2013 р. о 00:13 год.; Z-звіт №1095 від 09.08.2013 р. роздруковано 10.08.2013 р. о 00:11 год.; Z-звіт №1108 від 23.08.2013 р. роздруковано 24.08.2013 р. о 00:11 год.;

- несвоєчасне оприбуткування готівки в КОРО на загальну суму 895,95 грн., а саме: зроблено записи у розділі 2 КОРО про отримані доходи за 04.03.2013 р., 09.08.2013 р., 23.08.2014 р., в той час як Z-звіти роздруковані 05.03.2013 р., 10.08.2014 та 24.08.2013 р. відповідно.

В акті зазначено, що висновком перевірки є порушення п.9 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та п.2.6 п.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України № 637 від 15.12.2005 р.

На підставі акту фактичної перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення - рішення від 10 липня 2014 р. №, яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 5159,75грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пункту 75.1.3 статті 75 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI (далі ПК України), фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.2.5 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника органу податкової служби, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Так, підставою проведення фактичної перевірки став факт отримання податковим органом інформації про порушення вимог частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Дані факти були викладені у зверненнях як органу місцевого самоврядування так і органу державної влади.

Згідно пункту 80.5 статті 80 ПК України, допуск посадових осіб органів податкової служби до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (об`єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Посадові особи відповідача, які здійснювали фактичну перевірку, здійснили контрольну закупку після чого пред`явили позивачу направлення на проведення перевірки та копію наказу на проведення перевірки, а також пред`явили свої службові посвідчення, що не заперечується позивачем.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що твердження позивача про безпідставність перевірки є хибними, оскільки останній допустив працівників відповідача до перевірки та юридичне значення в даному випадку є рішення суб`єкта владних повноважень, а саме: податкове повідомлення - рішення, яке прийняте за результатами такої перевірки.

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Так, відповідач направив на адресу позивача, у зв`язку з відмовою позивача підписати акт, примірник акту перевірки від 23.05.2014 р.

Проте, у зв`язку із помилкою працівника податкового органу, який зазначив як адресата отримувача примірника акта так і повідомлення про вручення поштового відправлення позивача, останній отримав і акт перевірки, і повідомлення про вручення даного акту.

У зв`язку з неотриманням повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідач звернувся до пошти із запитом про підтвердження факту отримання примірника акту перевірки позивачем, на що було отримано відповідь від 09.07.2014 р. про те, що поштове відправлення і повідомлення про вручення поштового відправлення отримав ОСОБА_1 .

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач не мав можливості винести податкове повідомлення - рішення протягом 10 днів з дня вручення позивачу примірника акту перевірки, з огляду на відсутність інформації про вручення акту перевірки позивачу. Оскаржуване рішення винесене на другий день після отримання відповіді від Укрпошти, атому невинесення протягом десяти днів з дня отримання акту перевірки, не спростовує суті допущених позивачем порушень та не може бути підставою для скасування податкового повідомлення - рішення.

Згідно висновку про застосування штрафних санкцій, який фактично є детальним розрахунком нарахованого штрафу, сума штрафних санкцій складається зі штрафів за три види порушення податкового законодавства (340 + 340 + 895,95 х 5).

Так, за порушення пункту 9 статті 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: несвоєчасне друкування фіскального звітного чеку від 21.03.2012 р. №605, до позивача застосовано штраф у розмірі 340 грн.

Дані обставини обумовлені тим, що при проведенні перевірки відповідач встановив, що в Книзі обліку розрахункових операцій наявний фіскальний звіт за 21.03.2012 р., який за своєю формою не відповідає вимогам законодавства.

Згідно визначень наведених у статті 1 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам`яті; денний звіт - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить інформацію про денні підсумки розрахункових операцій, проведених з його застосуванням.

Так, згідно визначень наведених у Вимогах щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2002 р. N 199, Z-звіт - денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам`яті та занесенням її до фіскальної пам`яті реєстратора.

Відповідно до пункту 17 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2002 р. N 199, чек Z-звіту - фіскальний звітний чек повинен додатково містити такі дані (всі підсумки та суми обчислюються за зміну):

- підсумок розрахункових операцій за реалізовані товари (надані послуги) за кожною ставкою ПДВ окремо;

- літерні позначення та відповідні ставки ПДВ у відсотках, а також дати їх останнього занесення (якщо таке занесення проводилося у день друкування даного фіскального звітного чека);

- суми ПДВ за кожною ставкою;

- підсумок розрахункових операцій за реалізовані товари (надані послуги), продаж яких не підлягає обкладенню ПДВ;

- загальний підсумок розрахункових операцій за реалізовані товари (надані послуги) з розбивкою за формами оплати;

- підсумок розрахункових операцій та суми ПДВ відповідно до абзаців другого, четвертого, п`ятого, шостого цього пункту за сумами коштів, виданих покупцям (споживачам послуг), якщо такий підсумок не дорівнює нулю;

- суми готівки за операціями "службового внесення" та "службової видачі";

- кількість касових чеків (квитанцій), виданих за зміну, окремо за реалізованими товарами (наданими послугами) та виданими коштами;

- номер, дату і час друкування фіскального звітного чека;

- повідомлення про обнулення регістрів денних підсумків оперативної пам`яті та дійсність фіскального звітного чека.

Разом з тим, Z-звіт від 21.03.2012 р. не містить обов`язкових реквізитів, а тому не може бути оцінений як Z-звіт №605 за 21.03.2012 р., що свідчить про не зберігання даного звіту за 21.03.2012 р.

Посилання позивача, що він не звернув уваги на Z-звіт від 21.03.2012 р. вірно не прийнято судом першої інстанції, оскільки суб`єкт господарювання несе відповідальність за ведення податкового обліку на власний розсуд і зобов`язаний перевіряти дані обставини.

Позивач зазначав, що неповне роздрукування Z-звіту від 21.03.2012 р. відбулось через проблеми принтера.

В матеріалах справи міститься роздруківка розділу 4 КОРО, в якій зафіксовано несправність механізму печаті лише 29.11.2013 р. та 05.12.2013 р., тобто, лише після спливу більш як півтора роки. Доказів несправності механізму печаті 21.03.2012 р. чи то на наступний день позивач суду не надав.

За таких обставин, суд першої інстанції вірно зазначив про правомірність висновків відповідача щодо відсутності Z-звіту за 21.03.2012 р. з усіма необхідними реквізитами для даного виду документа, а, отже є доведеним факт порушення позивачем частини 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстратори розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до пункту 11 Розділу 4 Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 N 417 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2013 р. за N 1618/24150, у розділі 4 книги ОРО, зареєстрованої на РРО, обліковуються ремонти, роботи з технічного обслуговування, а також перевірки конструкції та програмного забезпечення РРО. Графи 1 - 5 заповнює особа, що здійснює ремонт, технічне обслуговування або перевірку, графи 6 та 7 - працівник суб`єкта господарювання після відновлення працездатності РРО. У разі виходу РРО з ладу графи 1 та 2 заповнює працівник суб`єкта господарювання безпосередньо після виходу РРО з ладу. За потреби до розділу 4 книги ОРО може вноситися додаткова інформація.

Відповідно до пункту 6 Розділу 4 Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 N 417 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2013 р. за N 1618/24150, використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає, зокрема, у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій; ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги ОРО.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави дійти висновку, що в разі технологічного збою програми РРО тощо, що призвело до невідповідності даних у Z-звітах за 04.08.2013 р., 09.08.2013 р. та за 23.04.2013 р. позивач мав право здійснити пояснювальні записи у відповідних розділах КОРО, які підтверджували факт технічного збої програмного забезпечення тощо, проте будь-яких пояснень з приводу даних порушень позивач перевірючим не надавав, не зазначено про збій у технологічній програмі і в КОРО.

Крім того, згідно з звернень голови Диківської сільської ради та заступника голови Знам`янської районної державної адміністрації до податкового органу, орган місцевого самоврядування звертався до державний органів із заявою перевірити отриману інформацію, що ФОП ОСОБА_1 здійснює продаж алкогольних напоїв на розлив, а в п`ятницю та суботу, проводить обслуговування клієнтів до 03 та 04 години ранку.

Так, згідно календаря за 2013 рік, 04.08.013 р. - це неділя, а 09.08.2013 р. та 23.04.2013 р. - це п`ятниця. Отже, порушення допущені у дні, в яких, як вказано у заяві голови Диківської сільської ради, ФОП ОСОБА_1 здійснює тривалу торгівлю.

Відповідно до пункту 15 Порядок опломбування реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого Наказ Міністерства доходів і зборів України 28.08.2013 N 417 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2013 р. за N 1619/2415, здійснення контролю на відповідність конструкції та програмного забезпечення РРО документації виробника, у тому числі перевірка програмного забезпечення за допомогою верифікатора, здійснюється на підставі рішення керівника органу доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави дійти висновку, що у разі збою у програмному забезпеченні, яке, як зазначає позивач, призвело до роздрукування фіскальних чеків в інший календарний день, ніж це відбувалось, зобов`язаний був повідомити про збій у програмному забезпеченні як суб`єкта, який здійснює технічний нагляд так і органи податкової служби.

Проте жодного доказу, який би свідчив про збій у програмному забезпеченні 04.08., 09.08. та 23.08.2013 р. позивач не надав.

Відповідно до частити 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстратори розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані: щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Пунктом 4 статті 17 Закону України «Про застосування реєстратори розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання.

Так, до позивача застосовано штраф за не зберігання Z-звіту за 21.03.2012 р. в розмірі 340 грн. та за невиконання щоденного друку Z-звіту за 04.08.2013 р., 09.08.2013 р. та 23.08.2013 р. в розмірі 340 грн.

Тобто, за порушення однієї норми - частити 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстратори розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», до позивача двічі застосовано штраф.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що за незберігання Z-звіту за 21.03.2012 р. та за невиконання щоденного друку Z-звіту за 04.08.2013 р., 09.08.2013 р. та 23.08.2013 р. до позивача може бути застосовано штраф як за триваюче порушення в розмірі 340 грн., а тому податкове повідомлення - рішення в частині визначення штрафу в сумі 340 грн. підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 6 Розділу 4 Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 N 417 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2013 р. за N 1618/24150, використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає, зокрема, підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

Отже, суб`єкти господарювання, що здійснюють розрахункові операції готівкою, зобов`язані щоденно друкувати на РРО фіскальні звітні чеки, забезпечуючи їх зберігання в КОРО з одночасним виконання записів про рух готівки.

Як зазначено в акті фактичної перевірки та підтверджено в судовому засіданні, позивач порушив вимоги п.1,2 п.1 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» № 637 від 15.12.04 р., а саме: оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Пунктом 8 Розділу 4 Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013р. N 417 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2013 р. за N 1618/24150 визначено, що у разі роздрукування на РРО протягом робочого дня декількох фіскальних звітних чеків усі вони підклеюються у відповідній книзі ОРО, записи в розділі 2 книги ОРО робляться за кожним фіскальним звітним чеком окремо. Якщо фіскальний звітний чек містить дані про операції службового внесення та службової видачі коштів, то графи 3 і 4 розділу 2 книги ОРО можна не заповнювати.

Так, фіскальні чеки за 05.08.2013 р. №00936, 10.08.2013 р. №01095 та за 24.08.2013 р. вклеєні на відповідних сторінках КОРО, а в розділі «облік руху готівки та сум розрахунків» за відповідні календарні дати є запис про облік готівки та сум розрахункових операцій, лише за іншими фіскальними чеками.

Таким чином, позивач не здійснював записів у розділі 2 КОРО за фіскальними Z-звітами за 05.08.2013 р. №00936, 10.08.2013 р. №01095 та за 24.08.2013 р. №01108 за дані дні внесено лише записи по іншим Z-звітам, які були роздруковані також у ці дні. І навпаки, 2 розділі 2 КОРО зазначені суми грошових отриманих позивачем без підтвердження їх Z-звітами за 04.08.2013 р., 09.08.2013 р., 23.08.2013 р.

Суми отриманої готівки за Z-звітами за 05.08.2013 р. - 120,50 грн., 10.08.2013 р. - 593,45 грн. та 24.08.2013 р.- 182 грн. не були не оприбутковані своєчасно.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що позивач допустив порушення щодо не повного оприбуткування готівки за 05.08.2013 р., 10.08.2013 р. та 24.08.2013 р. на загальну суму 895,95 грн. (120,50 + 593,45 + 182).

Пункту 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. N 637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за N 40/10320 (далі Положення) визначено, що: готівкова виручка (виручка) - сума фактично одержаних готівкових коштів від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) і позареалізаційні надходження; в пункті 1.2 Положення визначено, що оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

В абзаці статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12 червня 1995 року N 436/95, визначено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Оскільки позивач зареєстрований як фізична особа - підприємець, а тому є суб`єктом підприємницької діяльності.

Абзацом 2 пункту 2.6 Положення визначено, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Відповідно до пункту 7.15 Положення, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (РК), визначено в пункті 2.6 цього Положення.

Так, проведення обліку готівки у КОРО є обов`язковою умовою при оприбуткуванні готівки. У випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки буде вважатися її відображення у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО, тобто і вклювання Z-звіту і здійснення запису в КОРО.

Таким чином, оприбуткування готівки із застосуванням РРО, є фактичне здійснення запису у відповідному розділі КОРО на підставі Z звіту за відповідний день, оскільки формулювання розділу графи 2 КОРО «здійснення обліку готівкових коштів» відповідає змісту «облік руху готівки та сум розрахунків». Тобто, підставою для внесення запису в КОРО є роздрукований Z звіт, а тому неможливо відокремити ці дві дії - вклеювання Z звіту та здійснення запису, одну від іншої, оскільки вони повинні виконуватись в часі одночасно, тобто в кінці робочого дня.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові суду від дійшла висновку, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність дій з фіксації повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. При цьому невідображення готівки у книзі обліку розрахункових операцій після їх проведення із застосуванням РРО є порушенням порядку оприбуткування готівки, відповідальність за яке встановлена саме Указом № 436/95.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність застосованої штрафної санкції у розмірі 4479,75 грн. (895,95 х 5) та про скасування податкового повідомлення - рішення Знам`янської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області від 10 липня 2014 р. № в частині визначення суми штрафних (фінансових) санкцій в сумі 340 грн.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у правовідносинах між позивачем та вказаними громадянами містяться ознаки характерні саме цивільно-правовим відносинам між роботодавцем та найманим працівником, встановлено визначений обсяг виконання робіт та її кінцевий результат, а тому відповідачем протиправно прийнято оскаржувану постанову.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.08.2014 року в адміністративній справі №П/811/2514/14 за позовом Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 до Знам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.08.2014 року в адміністративній справі №П/811/2514/14 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш

суддя В.А. Шальєва