Справа № 240/5760/19
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/5760/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Романченко Є.Ю.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

28 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року (м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання провести донарахування та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :
в квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 06 жовтня 2018 року донарахування призначеної пенсії, згідно абзацу 7 пункту 7 Постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 року (із змінами по стану на 01.04.2018), як звільненому після 01 березня 2018 року, тобто за останні 7 місяці служби, на підставі раніше поданих документів та додатково наданих документів - довідок начальника Житомирського інституту імені С.П.Корольова за вих. №16 від 31.01.2019 та № 58 від 15.02.2019 з урахуванням в складі грошового забезпечення, з якого перераховано пенсію, виплачених за період з березня 2018 року по вересень 2018 року сум грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018, нарахованої та виплаченої в березні 2018 року, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та виплатити різницю в недоотриманій з 06 жовтня 2018 року пенсії та виплачувати перераховану пенсію в новому розмірі.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо врахування в складі грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року, яка нарахована та виплачена в березні 2018 року та винести нове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині, у зв`язку з чим зобов`язати відповідача провести з 06 жовтня 2018 року донарахування призначеної позивачу пенсії на підставі раніше поданих документів та додатково наданої довідки начальника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова за вих. №58 від 15.02.2019 року, з урахуванням в складі грошового забезпечення для обчислення пенсії суми щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року, нарахованої та виплаченої в березні 2018 року.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Так, позивачем зазначено, що щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої щомісяця утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак, розмір призначеної з 06 жовтня 2018 року пенсії підлягає перерахунку, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року, яка нарахована та виплачена в березні 2018 року, тобто була включена до складу грошового забезпечення за березень 2018 року.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зазначив, що за змістом частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" для визначення розміру пенсії враховуються виключно щомісячні додаткові види грошового забезпечення, а саме надбавки, доплати, підвищення. При обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема, щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім, щомісячних або тих, що виплачуються раз на місяць. Крім того, вказує, що Постанова Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07 листопада 2007 року №1294 та Постанова Кабінету Міністрів України "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" від 22 вересня 2010 року №889, якими передбачались нарахування та виплата додаткової грошової винагороди, втратили чинність, тому підстави для її включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, відсутні.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що наказом ТВО начальника військового інституту від 05.10.2018 № 278 майора ОСОБА_1 , начальника навчально-лабораторного комплексу кафедри космічної розвідки факультету технічних видів розвідки Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова, звільненого наказом першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 28 серпня 2018 року № 47 з військової служби у запас за підпунктом "к" (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час дії особливого періоду) пункту другого частини п`ятої ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова з 05 жовтня 2018 року.

З 06 жовтня 2018 року позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пенсія призначена на підставі заяви позивача, грошового атестату серії ЗУ №385867 та довідки про додаткові види грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.09.2018 від 05.10.2018 №351.

05 жовтня 2018 року ТВО начальника Житомирського військового інституту видано позивачу довідку щодо додаткових видів грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії, із яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 351.

Зі змісту вказаної довідки слідує, що при розрахунку пенсії ОСОБА_1 не враховані такі додаткові види грошового забезпечення, а саме фактично виплачені суми щомісячної додаткової грошової винагороди (березень 2018 року) та грошової допомоги на оздоровлення (травень 2018 року), при нарахування та виплаті яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

11.03.2019 позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій просив прийняти додатковий документ довідку начальника Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова за вих. №16 від 31.01.2019 та № 58 від 15.02.2019, якою підтверджується проведення виплат за період з березня 2018 року по вересень 2018 року суми грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018, виплачену в березні 2018 року, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та нарахувати і виплачувати в подальшому без обмеження кінцевої дати призначену з 06 жовтня 2018 року пенсію.

За результатами розгляду заяви позивача з питання перерахунку пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом № Г-1161 повідомило ОСОБА_1 про те, що пенсія призначена в чіткій відповідності до ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Виплати, які зазначені в довідках Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова від 31.01.2019 №16 та від 15.02.2019 №58 не відносяться ні до підвищень, ні до надбавок, доплат, винагород, які мають постійний характер, премій, ні до щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704. Відтак, відповідач указав, що підстави для врахування до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії щомісячної додаткової грошової винагороди та грошової допомоги на оздоровлення, які зазначені в довідках Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова від 31.01.2019 №16 та від 15.02.2019 №58 відсутні.

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що сума грошової допомоги на оздоровлення не включається до суми грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія. Щомісячна додаткова грошова винагорода позивачу з 01 березня 2018 року не виплачувалась, відповідно відсутні підстави для врахування такої допомоги при визначенні суми грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ч.1-3 ст.9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (Закон №2011-XII), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види його складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частина 1 статті 15 Закону №2011-ХІІ визначає, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Закон №2262-XII).

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, ч.3 ст.43 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (із змінами та доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103) для осіб, які звільнені із служби, у тому числі військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, відряджених до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших підприємств, установ та організацій, зокрема у довготермінові закордонні відрядження, у разі, коли строк військової служби після повернення з відрядження до звільнення на пенсію становив менше ніж 24 календарні місяці, з 01 березня 2018 року та пізніше, або осіб, які померли (загинули) в зазначений період і на час звільнення (смерті) мають менше ніж 24 календарні місяці служби, середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю) починаючи з 01 березня 2018 року на кількість таких місяців.

За приписами пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704, яка набрала чинності з 01 березня 2018 року грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, в розумінні вимог пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 для осіб, які звільнені із служби, у тому числі військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, з 01 березня 2018 року та пізніше, розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням починаючи з 01 березня 2018 року на кількість таких місяців.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону №2262-ХІІ, який є вичерпним.

Отже, грошова допомога на оздоровлення, виплата якої здійснювалася не щомісячно, а одноразово у травні 2018 року, не входить до встановленого частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.

Окрім наведеного, суд зазначає, що щомісячна додаткова грошова винагорода була передбачена і виплачувалася згідно вимог постанови КМ України від 22 вересня 2010 року № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" та в порядку, передбаченому наказом Міністерства оборони України від 24.10.2016 № 550 "Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2016 за № 1470/29600).

Зокрема, пунктом 5 цієї Інструкції передбачалося, що винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Відповідно п.1.9 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України 11.06.2008 № 260, яка була чинна до 20.07.2018 грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.

Вказане свідчить про те, що винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Тобто, отримана позивачем у березні 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода була нарахована та виплачена за лютий 2018 року, а отже не входить в грошове забезпечення за березень 2018 року, з якого позивачу нарахована пенсію.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" встановлено новий порядок формування складових грошового забезпечення військовослужбовців з 01.03.2018.

Зокрема, постановою КМУ №704 змінено грошове забезпечення з 01.03.2018 та визначено, що постанова Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" та постанова Кабінету Міністрів України від 01.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", втратили чинність.

Отже, виплачена позивачу у березні 2018 року за лютий 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода не може вважатися складовою грошового забезпечення позивача за березень 2018 року, оскільки постанова, на підставі якої вона виплачувалась втратила чинність на підставі нової постанови №704, якою змінено грошове забезпечення з 01.03.2018.

Сам факт виплати такої винагороди за лютий 2018 лише в березні 2018 року не може ототожнюватися із складовою грошового забезпечення позивача за березень 2018 року і не підлягає врахуванню при визначенні розміру його пенсії.

Виплата позивачу вказаної додаткової грошової винагороди у березні 2018 року не змінює її правового статусу - винагороди, яка нараховувалася і виплачувалася за лютий, а не за березень 2018 року.

При цьому, колегія суддів вважає, що наведені висновки не суперечать правовій позицій, яка міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, адже у вказаній постанові викладено обов`язковий висновок щодо застосування норм права в частині включення до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, виплаченої щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 28 жовтня 2019 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.