Справа № 480/2620/19
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2019 р. Справа №480/2620/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Савицької Н.В.,
за участю секретаря судового засідання - Бєлянської С.М.,
представника позивача - Чуяшенка Д.О.,
представника відповідача - Харченка М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №480/2620/19 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі по тексту - в/ч НОМЕР_1 ), та з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2015 по 30.11.2018;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 01.01.2015 по 30.11.2018, враховуючи базовий місяць індексації заробітної плати встановлений для військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 .
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що всупереч чинному законодавству за період проходження служби за період з січня 2015 року по 30.11.2018 позивачу не здійснювалася виплата індексації заробітної плати.
Ухвалою суду від 18.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
06.08.2019 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти задоволення позову, зазначив, що законом визначено, що індексація заробітної плати здійснюється виключно у межах фінансових ресурсів на відповідний рік. При цьому, згідно з межами фінансових ресурсів, виділених військовій частині НОМЕР_1 за спірний період, кошти на нарахування та виплату індексації не передбачено, тому позивачу правомірно не було її нараховано та виплачено (а.с.23-24).
20.08.2019 позивачем подано відповідь на відзив, у якій зазначив, що при незмінній сумі грошового забезпечення у 2016 році в Довідці про нарахування та виплату індексації ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 26.01.2019 відповідачем зазначено про виплату індексації в червні, липні, грудні 2016 року. При цьому, відповідачем не було встановлено базового місяця у відповідності до положень Порядку №1078 та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Позивач зазначає, що сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до закону підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті. Крім того, Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (а.с.30-32).
Ухвалою суду від 10.09.2019 справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, судове засідання призначено на 24.10.2019. Крім того зобов`язано представника відповідача надати належним чином завірені копії особових карток позивача на грошове забезпечення за період з грудня 2014 року по січень 2019 року.
08.10.2019 представником відповідача подано до суду додаткові пояснення по виплаті індексації, до яких додано копії особових карток позивача на грошове забезпечення за період з грудня 2014 року по січень 2019 року.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2006 року по 26.01.2019 проходив службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України. Наказом від 28.01.2019 №22 позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, вислуга років складає 22 роки 4 місяці 28 днів (а.с.9).
На адвокатський запит представника позивача (а.с.10) відповідач листом №40/51/33-1483 від 12.07.2019 зазначив, що у військової частини НОМЕР_1 відсутні відомості про грошове забезпечення, нарахування та виплату індексації позивача за період з 2015 року по 2017 рік (а.с.11), також надано довідку про нарахування та виплату індексації за період з 01.01.2018 по 26.01.2019 (а.с.12), та довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 за період 01.01.2018 по 26.01.2019 (а.с.13).
Вважаючи, що відповідачем протиправно ненараховано та невиплачено ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2015 по 30.11.2018, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.
Конституцією України (частина третя статті 43) встановлено право на належні, безпечні і здоров умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
У частині першій статті 1 Закону України "Про оплату праці" визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу (частина перша статті 1); в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством (стаття 33).
Індексація заробітної плати у встановленому законодавством порядку передбачена також частиною п`ятою статті 95 КЗпП України.
Конституційний Суд України, у рішенні від 15.10.2013 № 9-рп/2013, дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги (пункт 2.2), працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців (пункт 2.3).
Відповідно до ст.1 Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон № 1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно з ч.ч.1, 6 ст. 2, ч.1 ст.4 Закону № 1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016 - 103 відсотка).
Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (ст.9 Закону)
Статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 №2017-III визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці і у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) покладається на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності та виду юридичної особи.
Частиною 2 ст. 5 Закону №1282-ХІІ передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 1078).
Згідно пункту 1-1 Порядку № 1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016 - 103 відсотка). Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищував поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Згідно з п. 6 Порядку № 1078, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, в тому числі: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється, зокрема, у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік.
Тобто, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону № 1282-ХІІ, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
Згідно з п.5 Порядку №1078 (станом на час виникнення спірних правовідносин) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Отже, встановлення базового місяця пов`язувалось із підвищенням розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також зі зростанням грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.
Так, у зв`язку зі збільшенням розміру доходу (підвищенням грошового забезпечення) позивача на підставі наказу МВС України від 23.01.2015 №72 (застосовувався з 01.01.2015), розпорядження командувача ВВ МВС України №3/21/3-5581 від 14.09.2015 та розпорядження ГУ НГУ від 04.02.2016 №Р-5, індексації підлягали доходи позивача за період з квітня 2015 року по серпень 2015 року, за листопад 2015 року таза період з червня по липень 2016 року.
Індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 у вказаний період здійснювалась відповідачем (проводилось нарахування та виплата), що підтверджується копіями особистих карток на грошове забезпечення (а.с.44, 45).
На початок 2018 року п. 5 Порядку №1078 було передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Оскільки в березні 2018 року позивачу було підвищено посадовий оклад відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 №704 та наказу МВС України від 15.03.2018 №200, індексації підлягали доходи позивача у період з грудня 2018 року по січень 2019 року.
Індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 у вказаний період здійснювалась відповідачем (проводилось нарахування та виплата), що підтверджується копіями особистих карток на грошове забезпечення (а.с.46, 47).
Що стосується нарахування та виплати індексації за період проходження служби з 01.01.2017 по 28.02.2018, суд зазначає наступне.
Як вбачається із довідки про нарахування та виплату індексації від 06.08.2019 №40/51/32-1664 (а.с.25) та копій особистих карток на грошове забезпечення, індексація доходів позивача за цей період не здійснювалась. Представник відповідача в додаткових поясненнях зазначав, що за 2017 рік та січень-лютий 2018 року індексація доходів військовослужбовцям здійснювалась в межах фінансових ресурсів бюджету. У зв`язку з обмеженим фінансуванням грошового забезпечення індексація не виплачувалась (а.с.40-41).
Проте, суд зазначає, що обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у даній справі, оскільки індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів і держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.
Крім того, відповідачем не надано суду доказів того, що у бюджеті відповідного рівня, з якого фінансується відповідач, були відсутні кошти на індексацію грошового забезпечення, чи доказів того, що ним протягом 2017 - 2018 років надсилались до відповідного органу потреби на виділення додаткових коштів для виплати військовослужбовцям індексації грошового забезпечення.
Індексація заробітної плати є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Ненарахування та невиплата індексації заробітної плати є обмеженням права позивача на майно, що є незаконним.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 8 листопада 2015 року у справі "Кечко проти України" висловив правову позицію, що поняття "власності", яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як "майнові права", і, таким чином, як "власність" в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу № 1.
Отже, суд визнає, що при невиплаті позивачу індексації заробітної плати за період з січня 2017 року по лютий 2018 року відповідач діяв не у спосіб, передбачений чинним законодавством, у зв`язку з чим позовні вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказаний період підлягають задоволенню.
При цьому, позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати йому індексації грошового забезпечення за спірний період. Суд зазначає, що невиплата індексації грошового забезпечення є пасивною формою поведінки суб`єкта владних повноважень, а тому належним способом захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача в частині невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2017 по 28.02.2018.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір" і такий ним не сплачувався. Відтак, підстави для компенсації витрат за сплату позивачем судового збору у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 01.01.2017 по 28.02.2018.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 01.01.2017 по 28.02.2018.
У задоволенні решти позову - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 28.10.2019.

Суддя Н.В. Савицька