Справа № 361/4924/19
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2-а/361/331/19, cправа № 361/4924/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» жовтня 2019 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Телепи Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції України молодшого лейтенанта поліції Ніцевича Юрія Володимировича, Управління патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1273473 від

28 червня 2019 року та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначається про те, що 28 червня 2019 року інспектором роти

№ 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції України молодшим лейтенантом поліції Ніцевичем Ю.В. складено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 132-1 КУпАП. Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що останній, будучи водієм транспортного засобу марки «DAF» модель «FT XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевозив небезпечний вантаж не маркований знаком об`їзду, що передбачено наказом МВС № 656, чим порушив пункт 22 ПДР та Правила перевезення небезпечних вантажів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки у наказі МВС № 656 від 04 серпня 2018 року про затвердження Правил перевезення небезпечних вантажів, відсутнє порушення, викладене у оскаржуваній постанові.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд даної справи у його відсутність.

Відповідачі інспектор роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції України молодший лейтенант поліції Ніцевич Ю.В. та Управління патрульної поліції в Житомирській області у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у визначеному законом порядку. Причини неявки суду не повідомлені. Будучи належно та завчасно повідомленими про розгляд справи, відповідачі правом подати до суду відзив не скористалися.

Справа розглядається відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 28 червня 2019 року інспектором роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції України молодшим лейтенантом поліції Ніцевичем Ю.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ

№ 1273473, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 132-1 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі

- 510 грн. 00 коп.

Зі змісту поданої до суду копії оскаржуваної постанови, вбачається, що 28 червня

2019 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «DAF» модель «FT XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевозив небезпечний вантаж та не був відповідно маркований причеп-цистерна, а саме відсутні знаки об`їзду згідно із наказом № 656, чим порушив пункт 22 ПДР Порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП).

Відповідно до частини першої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Частина перша статті 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 132-1 КУпАП, порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, визначені статтею 132-1 КУпАП.

Порядок та основні вимоги до забезпечення безпеки дорожнього перевезення небезпечних вантажів на всій території України, визначені Правилами дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затвердженими Наказом Міністерства внутрішніх справ України 04 серпня 2018 року № 656.

У пункті 4 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів зазначено, що дорожнє перевезення небезпечних вантажів територією України здійснюється з урахуванням вимог додатків А, В до ДОПНВ та цих Правил.

Пунктом 11 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів передбачено, що кожна транспортна одиниця, що здійснює перевезення небезпечних вантажів, позначена табличками оранжевого кольору, передбаченими ДОПНВ, в обов`язковому порядку укомплектовується таким обладнанням: 1) незалежно від номерів зразків знаків небезпеки, зазначених для них у Переліку небезпечних вантажів, наведеному в таблиці А глави 3.2 додатка А до ДОПНВ: не менш як одним противідкатним упором на кожний транспортний засіб, який має відповідати максимальній масі транспортного засобу та діаметру його коліс; не менш як двома попереджувальними знаками (пристроями) з власною опорою (конусами із світловідбивною поверхнею, або миготливими ліхтарями жовтого кольору з автономним живленням, або знаками аварійної зупинки). Транспортна одиниця може комплектуватися цими попереджувальними знаками (пристроями) в будь-якій комбінації; сигнальними жилетами підвищеної видимості із світловідбивними елементами для кожного члена екіпажу; захисними рукавичками для кожного члена екіпажу; переносними ліхтарями для кожного члена екіпажу. Ліхтарі не повинні мати відкритих металевих поверхонь, здатних призвести до іскроутворення; засобами захисту очей (наприклад, захисними окулярами) для кожного члена екіпажу; 2) під час перевезення всіх небезпечних вантажів, крім небезпечних вантажів, для яких у Переліку небезпечних вантажів, наведеному в таблиці А глави 3.2 додатка А до ДОПНВ, зазначені номери зразків знаків небезпеки 1, 1.4, 1.5, 1.6, 2.1, 2.2 або 2.3,- додатково рідиною для промивання очей; 3) під час перевезення небезпечних вантажів, для яких у Переліку небезпечних вантажів, наведеному в таблиці А глави 3.2 додатка А до ДОПНВ, зазначені номери зразків знаків небезпеки 2.3 або 6.1,- додатково засобами захисту органів дихання, необхідними для аварійного залишення транспортного засобу, для кожного члена екіпажу транспортного засобу (наприклад, панорамна маска з комбінованим протигазоаерозольним фільтром типу A1B1E1K1-P1 або A2B2E2K2-P2 аналогічним фільтру, описаному в європейському стандарті EN 14387:2004 + А1:2008); 4) під час перевезення рідких та твердих речовин, для яких у Переліку небезпечних вантажів, наведеному в таблиці А глави 3.2 додатка А до ДОПНВ, зазначені номери зразків знаків небезпеки 3, 4.1, 4.3, 8 або 9,- додатково: лопатою; покриттям для каналізаційних колекторів; ємністю для залишків небезпечних вантажів.

Таким чином, маркування транспортної одиниці, що здійснює перевезення небезпечних вантажів знаком об`їзду фактично зазначеними Правилами не передбачено.

Крім того, пунктом 15 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів визначено орієнтовний перелік порушень положень ДОПНВ, розподілених за категоріями небезпеки. Разом з тим, таке порушення як відсутність маркування причепу-цистерни знаком об`їзду відсутнє.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з вимог частини другої статті 77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частина п`ята статті 77 КАС України визначає, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На необхідність справедливого розгляду справ звертає увагу і стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (статті 3, 8 Конституції України, стаття 8 КАС України).

Зі змісту частини третьої статті 62 Конституції України убачається, що усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

Матеріали справи не містять жодних доказів наявності адміністративного правопорушення, як-то речові докази, показання технічних приладів та засобів, відео- та фото- фіксація, кінозйомка, тощо.

Суд звертає увагу на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак до суду належних доказів правопорушення надано не було.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі вищевикладеного судом встановлено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження відповідності оскаржуваної постанови вимогам закону, тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 242, 244, 245, 246, 271, 286 КАС України, Броварський міськрайонний суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28 червня 2019 року серії ЕАВ № 1273473 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В.О.Василишин