Справа № 140/2582/19
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2582/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу від 10.07.2019 №Ф 11927-25.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ГУ ДФС України у Волинській області винесено вимогу від 10.07.2019 року №Ф 11927-25 про сплату боргу (недоїмки), згідно якої станом на 30.06.2019 заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені становить 14 711, 84 грн., в тому числі: недоїмка з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 12 026, 84 грн. та штраф у розмірі 2 684, 86 грн.

Позивач з вимогою про сплату боргу від 10.07.2019 року №Ф 11927-25 не погоджується, оскільки з 16.07.2014 припинив реєстрацію підприємницької діяльності та згідно скріншоту з електронної бази ДФС станом на 22.05.2018 у платника податків податковий борг відсутній. Крім того, зазначає, що відповідно до особової картки платника від 08.10.2014 за позивачем рахувалася переплата з ЄСВ в сумі 999, 36 грн., яка була повернута позивачу згідно виписки з банку від 29.10.2014.

Враховуючи те, що позивач, на момент припинення підприємницької діяльності, не мав боргових зобов`язань зі сплати ЄСВ, вважає вимогу про сплату боргу від 10.07.2019 №Ф 11927-25 протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та вирішено судовий розгляд справи проводити без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

03.10.2019 від представника Головного управління ДФС у Волинській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що в травні 2014 року позивач звернувся в суд з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області від 18.04.2014 за № на загальну суму 11 786, 00 грн, вимоги про сплату боргу від 31.03.2014 №2683/я/03-18-1703 на суму 19 934, 11 грн. та рішення від 18.04.2014 № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 2 684, 86 грн.

Ухвалою суду від 13.10.2014, яка набрала законної сили 21.10.2014, позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було залишено без розгляду, у зв`язку із відкликанням.

Таким чином, податкові зобов`язання, які оскаржувалися позивачем з травня 2014 року по 21.10.2014 були неузгоджені і відповідно не мали статусу податкового боргу і невідображалися в КОР, а відтак твердження позивача про відсутність боргу на момент припинення підприємницької діяльності є безпідставними, оскільки податковий борг був неузгоджений.

Враховуючи вищенаведене, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача повністю.

У відповіді на відзив від 08.10.2019 представник позивача зазначив, що ФОП ОСОБА_1 , в травні 2014 року, дійсно звертався до Волинського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Луцької ОДПІГУ Міндоходів у Волинській області про визнання дій незаконними та скасування ППР. Аргументами даної позовної були безпідставні висновки відповідача, в частині наявності заборгованості зі сплати ЄСВ, які грунтувалися на результатах нібито проведеної ним перевірці ФОП ОСОБА_1 .

В рамках даної справи судом було винесено ухвалу про проведення додаткової документальної позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 .

З огляду на те, що відповідач не виконав вимоги ухвали, не надав витребуваних документів, не провів додаткової позапланової перевірки, а перевірка результати якої були покладені в основу оскаржуваного ППР, була дискредитована прокуратурою та судом, позивач, через три місяці після винесення такої ухвали суду та закінчення строку на проведення додаткової позапланової перевірки, подав заяву про залишення його позовної заяви без розгляду.

У зв`язку із чим, просить суд задовольнити позовні вимоги в повній мірі.

У відповіді на заперечення від 15.10.2019 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розгляд справи по суті відповідно до ч.3 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю, з таких мотивів та підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 16.07.2014 припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом про фізичну особу ОСОБА_1 та повідомленням про проведення держаної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця №б/н від 20.08.2014.(а.с.11-12, 14)

ГУ ДФС України у Волинській області винесено вимогу від 10.07.2019 року №Ф11927-25 про сплату боргу (недоїмки), згідно якої станом на 30.06.2019 заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені становить 14 711, 84 грн., в тому числі: недоїмка з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 12 026, 84 грн. та штраф у розмірі 2 684, 86 грн.

Позивач, вважаючи безпідставним винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10.07.2019 року №Ф11927-25, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI), що набрав чинності з 01.01.2011.

Відповідно до статті 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до статті 25 Закону України №2464-VI до платників, які не виконали визначені цим Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

В силу положень частин 2-5 статті 25 Закону №2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з ч.4 ст.8 Закону №2464-VI порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок стягнення заборгованості з платників єдиного внеску, формування, оформлення та надсилання вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску передбачений розділом VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 20.04.2015 №449 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 7 травня 2015 року за № 508/26953) (далі Інструкція № 449).

Так, відповідно до пунктів 2-4 розділу VI Інструкції №449 у разі виявлення фіскальним органом своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції(для платника юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника фізичної особи). При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), 2 частина порядковий номер, 3 частина літера "У" (узгоджена вимога). Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Судом встановлено, що 23.05.2014 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся у Волинський окружний адміністративний суд з позовом до Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області, Головного управління Міністерства доходів і зборів у Волинській області, у якому просив визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області від 18.04.2014 за № на загальну суму 11 786, 00 грн., вимогу про сплату боргу від 31.03.2014 №2683/я/03-18-1703 на суму 19 934, 11 грн. та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 18.04.2014 на суму 2 684, 86 грн. (справа №803/972/14).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13.10.2014 у справі №803/972/14 позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області, Головного управління Міністерства доходів і зборів у Волинській області про визнання дій незаконними та скасування податкового повідомлення-рішення, залишено без розгляду, у зв`язку з її відкликанням позивачем. Дана ухвала набрала законної сили 21.10.2014 року.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області від 18.04.2014 за № на загальну суму 11 786, 00 грн., вимога про сплату боргу від 31.03.2014 №2683/я/03-18-1703 на суму 19 934, 11 грн. та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 18.04.2014 на суму 2 684, 86 грн., які оскаржувалися позивачем в межах адміністративної справи №803/972/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області, Головного управління Міністерства доходів і зборів у Волинській області про визнання дій незаконними та скасування податкового повідомлення-рішення, були неузгоджені, а тому не мали статусу податкового боргу і невідображалися в КОР.

А відтак, суд вважає твердження позивача про відсутність податкового боргу, на момент припинення підприємницької діяльності, безпідставними, оскільки сума податкового боргу визначена податковим повідомленням-рішенням Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області від 18.04.2014 за № на загальну суму 11 786, 00 грн., вимогою про сплату боргу від 31.03.2014 №2683/я/03-18-1703 на суму 19 934,11 грн. та рішенням № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 18.04.2014 на суму 2 684, 86 грн. була неузгодженою.

23.06.2017 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Волинській області сформовано та направлено до Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області узгоджену вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №Ф 11927-25-У на суму 20 538, 26 грн.

В подальшому, по мірі зміни структури боргу ГУ ДФС України у Волинській області було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.07.2019 року №Ф 11927-25, згідно якої станом на 30.06.2019 заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені становить 14 711, 84 грн., в тому числі: недоїмка з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 12 026, 84 грн. та штраф у розмірі 2 684, 86 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про правомірність вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10.07.2019 №Ф 11927-25, а відтак у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу від 10.07.2019 №Ф11927-25, слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Державної фіскальної служби у Волинській області, адреса: 43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4.

Суддя Ю.Ю. Сорока