Справа № 2-а-7014/11
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-7014/11
У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Панченко О.М.

за участю:

секретаря судових засідань - Чехун Ю.В.

заінтересованої особи (позивача) - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - Мних Н .М . про роз`яснення постанови Деснянського районного суду м. Києва від 13.10.2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 13.10.2011 року визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва перевести ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва призначити ОСОБА_1 державну пенсію, згідно ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що повинна становити 6 мінімальних пенсій за віком з 16.09.2011 року з урахуванням положень ч. 3 ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕС» (а.с.11-15).

26.01.2012 року Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі в м. Києві звернулося до суду з заявою про перегляд постанови від 13.10.2011 року за нововиявленими обставинами (а.с. 18-19).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14.03.2012 року заяву Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі в м. Києві про перегляд постанови від 13.10.2011 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення (а.с. 24-25).

Ухвалою колегії суддів Київського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2013 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі в м. Києві залишено без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 14.03.2012 року залишено без змін (а.с. 32).

02.05.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про виправлення описки у виконавчому листі, виданому судом щодо примусового виконання постанови суду від 13.10.2011 року (а.с. 40).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18.05.2018 року було відмовлено позивачу в задоволенні його заяви про внесення виправлень до виконавчого листа (а.с. 47, 48).

23.07.2019 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - Мних Н.М. звернулася до суду з заявою про роз`яснення вказаної постанови суду, просить суд надати роз`яснення чи повинно Управління обчислювати пенсію ОСОБА_1 згідно ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» після внесення змін у законодавство, що стосується порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Щодо підстав звернення до суду з даною заявою представник заявника зазначає, що ЗУ «Про держаний бюджет України на 2011 рік» та «Про державний бюджет на 2012 рік» передбачено, що у 2011, 2012 роках норма ст. 50,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовується у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету на 2011 та 2012 роки. На виконання вимог даного Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», у якій встановлені певні розміри пенсій (основної та додаткової) для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою. Судом першої інстанції зобов`язано здійснити перерахунок з 16.09.2011 року, тобто після прийняття постанови Кабінету Міністрів України. З урахуванням викладеного, представник заявника, просить суд роз`яснити постанову Деснянського районного суду м. Києва від 13.10.2011 року.

Представник заявника в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не відомі, належним чином повідомлялася судом про час, дату та місце проведення розгляду даної заяви.

В судовому засіданні заінтересована особа (позивач) ОСОБА_1 зазначив, що просить суд розглянути дану заяву про роз`яснення постанови суду згідно вимог чинного законодавства.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в заяві про роз`яснення постанови, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Дана норма передбачає підстави для роз`яснення судового рішення в судовому засіданні. Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Також, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Вказана стаття КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Причиною подання до суду заяви про роз`яснення постанови є те, що неможливо однозначно тлумачити дані стосовно того, чи повинно Управління обчислювати пенсію ОСОБА_1 згідно ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» після внесення змін у законодавство, що стосується порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а відтак постає проблема з подальшим виконанням даної постанови суду.

Згідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14.06.2011 № 3491-VI (далі - Закон №3491VI) розділ VІІ Прикінцеві положення Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік" доповнено п. 4, яким встановлено, зокрема, що у 2011 році норми і положення ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік (положення пункту 4 розділу VІІ визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011).

Відтак, Законом №3491-VI Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ, розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На виконання п. 7 Закону № 3491-VI 06.07.2011 Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" № 745, яка набрала чинності з 23.07.2011, п. 1 і 3 якої визначено інші розміри основної та додаткової пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою.

З правового аналізу чинного законодавства та нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та роз`яснень Конституційного Суду України випливає, що в період з 23.07.2011 по 31.12.2013 визначення порядку та розмірів виплат вказаним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28.12.2014 № 79-VIII, п. 63 якого, зокрема розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено п. 26, яким установлено, що норми і положення, зокрема, ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У абзаці 6 п. 2.1 Рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 №1-42/2011 щодо відповідності Конституції України (конституційності) певних положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" зазначено, що Конституційний Суд України, вирішуючи це питання, враховує також положення актів міжнародного права. Так, згідно зі ст. 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі "Airey проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Kjartan Asmundsson проти Ісландії" від 12.10.2004.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Оскільки пенсія є періодичним платежем, виплата якої за загальним правилом не обмежена у часі, тому у разі встановлення права на певний її розмір, вона виплачується у цьому розмірі до того часу, поки не відбудуться зміни у законодавстві. При цьому, період після ухвалення судом рішення, з якого у зв`язку з набранням чинності Закону № 3491-VI органами Пенсійного фонду України проводиться перерахунок пенсій таких категорій пенсіонерів як позивач, не підпадає під період, щодо якого захищено порушене право позивача.

Суд бере також до уваги позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні "Великода Валентина Ніканорівна проти України" (параграф 21). Так, Європейський суд з прав людини щодо частин скарг заявниці стосовно невиконання рішення суду від 19.01.2010 щодо нарахування та виплати заявниці пенсії у розмірі, встановленому ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" після внесення у 2011 році змін до законодавства, констатував, що подальша дія вищезазначеного судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати заявниці, було внесено зміни. Відповідно, обов`язок Уряду забезпечити виконання рішення закінчився щонайпізніше 01.11.2011, коли змінене законодавство було застосовано до пенсії заявниці. Протягом зазначеного періоду заявниця отримувала пенсію згідно з рішенням суду від 19.01.2010, і таким чином для скарги немає підстав.

Європейський суд з прав людини вже неодноразово зазначав, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (зокрема, у рішеннях у справах "Arras та інші проти Італії", "Сухобоков проти Росії").

У абзаці 10 п. 2.1 Рішення від 26.12.2011 №1-42/2011 Конституційний Суд України відзначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Враховуючи вищевикладене та те, що роз`яснення постанови суду від 13.10.2011 року необхідно для його подальшого виконання, заява Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про роз`яснення даної постанови суду підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - Мних Н.М. про роз`яснення постанови Деснянського районного суду м. Києва від 13.10.2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Роз`яснити Головному Управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві, що Управління повинно обчислювати пенсію ОСОБА_1 , згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 13.10.2011 року, відповідно до норм чинного законодавства із врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Законів України про Державний бюджет України на відповідні роки.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: О.М. Панченко