Справа № 160/9451/19
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року Справа № 160/9451/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
30.09.2019 ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області щодо здійснення нарахування на суми компенсаційних виплат компенсацій відповідно до рівня зростання індексу споживчих цін у зв`язку з порушенням термінів їх виплати;
- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області виконати нарахування та виплату компенсацій відповідно до рівня зростання індексу споживчих цін:
- за період затримки виплати суми компенсації (серпень 2017р - червень 2019р);
- за період затримки виплати компенсації на суму компенсації (серпень 2017р - червень 2019р) з травня 2019р до дати фактичної виплати;
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що в 2017 році ОСОБА_1 було виявлено помилки в розрахунках розміру її пенсії, у зв`язку з чим вона звернулась до пенсійного органу. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області погодилось з виявленими недоліками та здійснило ОСОБА_1 відповідний перерахунок та виплату сум недоотриманої своєчасно пенсії та індексації за період з 01.03.2009 по 31.07.2017. В червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсації на недоотримані своєчасно суми пенсійних виплат та їх індексацію. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 у справі № 0440/6157/18, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019, позов ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виконати нарахування компенсації на недоотримані своєчасно суми пенсійних виплат та їх індексацію та провести їх виплату. Вважаючи, що нарахована та виплачена відповідачем сума компенсації на недоотримані своєчасно суми пенсійних виплат та їх індексацію також була виплачена із затримкою в 23 місяці, то остання теж підлягає компенсації на рівень зростання індексу споживчих цін.
Ухвалою суду від 04.10.2019 відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та витребувано належним чином завірені матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
24.10.2019 представником відповідача надано до суду письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що вимоги позивача стосовно здійснення нарахування та виплати компенсації відповідно до рівня зростання індексу споживчих цін на суму компенсаційних виплат на недоотримані своєчасно суми пенсійних виплат є безпідставними, оскільки відповідно до норм Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсації підлягають грошові доходи, які не мають разового характеру, в свою чергу, компенсація, є разовою виплатою, більш того нарахування компенсації на суму самої компенсації не передбачено чинним законодавством.
На виконання ухвали суду від 04.10.2019 відповідачем було долучено до матеріалів справи № 160/9451/19 належним чином завірені матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .
Згідно положень ст. 263 КАС України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 20.03.2002 та отримує пенсію за віком на загальних умовах, яка з 01.01.2004 була перерахована відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В 2017 році ОСОБА_1 було виявлено помилки в розрахунках розміру її пенсії, у зв`язку з чим вона звернулась до пенсійного органу. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області погодилось з виявленими недоліками та здійснило ОСОБА_1 відповідний перерахунок та виплату сум недоотриманої своєчасно пенсії та індексації за період з 01.03.2009 по 31.07.2017.
Крім того, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 у справі № 0440/6157/18, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виконати нарахування компенсації на недоотримані своєчасно суми пенсійних виплат ОСОБА_1 та їх індексацію і провести їх виплату.
На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 у справі № 0440/6157/18, яке набрало законної сили 11.04.2019, відповідачем у червні 2019 року проведено нарахування і виплату компенсації на недоотримані своєчасно суми пенсійних виплат та їх індексацію.
18.06.2019 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою, в якій просила здійснити їй нарахування та виплату компенсації з урахуванням індексу споживчих цін, у зв`язку з несвоєчасною виплатою компенсації на недоотримані своєчасно суми пенсійних виплат та їх індексацію.
Листом № 4740/С-09 від 27.06.2019 року відповідач повідомив, що в травні 2019 році ОСОБА_1 було нараховано компенсацію на недоотримані своєчасно суми пенсійних виплат та їх індексацію. Суму боргу в розмірі 46 135,72 грн. виплачено у червні 2019 року.
Також, у період з липня 2019 року по вересень 2019 року ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з аналогічними заявам, на які відповідачем повідомлялось про здійснення нарахування та виплати компенсації на недоотримані своєчасно суми пенсійних виплат та їх індексацію.
Позивач вважав, що дані висновки та рішення пенсійного органу порушують його права, а тому звернувся до суду.
Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав для компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати регулюються правовими нормами Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-III від 19.10.2000 (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок), в редакції що були чинні на день виникнення спору.
Статтею 1 Закону № 2050-III визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Зі змісту цієї норми вбачається, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.
За приписами ст. 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст. 3 Закону № 2050-III).
Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст. 4 Закону № 2050-III).
Відповідно до п. 2 Порядку компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року.
Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
З аналізу норм Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, слідує, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов:
1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме: заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії;
2) доходи (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата) не повинні носити разового характеру .
3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини, так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання);
4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців;
5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.
Таким чином, компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу. При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач просить нарахувати компенсацію на вже виплачену суму компенсації, що, на переконання суду, не підпадає під визначення доходів, які не мають разового характеру, передбачених Законом № 2050-III.
Більш того, посилання позивача на п. 2 Порядку стосовно того, що компенсації підлягають грошові доходи, зокрема, компенсаційні виплати, не приймаються судом до уваги, оскільки вказана норма є цілісною і першочергово визначає, що компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії.
Вказане знайшло своє відображення у Законі № 2050-III, який встановлює чіткий перелік доходів, які підлягають компенсації у зв`язку з порушенням строків їх виплати, серед яких такого визначення як компенсація не має.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до статті 139 КАС України, у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 30 жовтня 2019 року.

Суддя А. Ю. Рищенко