Справа № 440/2772/19
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/2772/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

судді Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Лисака С.В.,

представника позивача адвоката Шевченка С.М.,

представника відповідача за довіреністю Дудника В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/2772/19 за позовом ОСОБА_1 до Полтавської митниці ДФС України про скасування рішення та картки відмови, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці ДФС України (надалі - відповідач) , в якому просить:

- скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товару від 03.05.2019 №UA806000/2019/000245/2;

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806050/2019/00477;

- стягнути з державного бюджету України на його користь 57 169,91 грн надмірно сплачених митних платежів.

В обґрунтування позовних вимог заявник вказує на обставини порушення його прав через безпідставні, як на його думку, висновки митного органу про заниження митної вартості автомобіля під час його митного оформлення при ввезенні на територію України. Зауважував, що для проведення митного оформлення подав усі необхідні документи, які не містять розбіжностей.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України. Для усунення недоліків встановлено строк 7 днів з дня вручення даної ухвали.

Після усунення недоліків ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи на 03.09.2019.

03.09.2019 відповідач надав відзив на позов, відповідно до якого позов не визнає з огляду на правомірність прийнятого Полтавською митницею ДФС рішення щодо коригування митної вартості за наслідками встановлення розбіжностей у документах, що підтверджують митну вартість автомобіля. Вказує, що до митного контролю ОСОБА_1 не було надано платіжних документів на підтвердження обставин фактичного розрахунку за автомобіль з продавцем (а.с. 53-63).

У судовому засіданні 03.09.2019 за клопотанням представника позивача розгляд справи було відкладено на 22.10.2019.

У судовому засіданні 22.10.2019 представник позивача вимоги позовної заяви підтримав, просив її задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

25.04.2019 позивач ОСОБА_1 придбав у нерезидента вживаний транспортний засіб марки "MERCEDES-BENZ" моделі "Е 200 CDI" ідентифікаційний номер кузова ( НОМЕР_1 ): НОМЕР_2 , колір коричневий, тип кузову: універсал, номер двигуна: НОМЕР_3 вартістю 3500 (три тисячі п`ятсот) Євро, що підтверджується договором купівлі-продажу такого, що був у використанні транспортного засобу №46/769/02754 від 25.04.2019 (а.с. 70).

В подальшому представником позивача декларантом - ТОВ "Кремторгекспорт" для здійснення митного оформлення вказаного транспортного засобу 03.05.2019 було подано до Полтавської митниці ДФС Митного поста "Кременчук" електронну митну декларацію №UA806050/2019/106020 на ввезений транспортний засіб, згідно якої заявлено його митну вартість в розмірі 3500,00 (три тисячі п`ятсот) євро. Митну вартість транспортного засобу визначено за основним методом - за ціною договору - графа 42 митної декларації (а.с. 65-65).

Для підтвердження заявленої митної вартості товару до вказаної митної декларації декларант долучив: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 30.05.2018 номер НОМЕР_4 -S НОМЕР_5 (код документа 2800); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 25.04.2019 номер НОМЕР_6 (код документа 2800); договір купівлі-продажу автомобіля від 25.04.2019 (код документа 4100); висновок експертного дослідження №17/5342/2233 від 02.0519 (код документа 3015), копію митної декларації країни відправлення №19DE460505 l 03872Е2 від 25.04.2019 (код документа 9610), сертифікат відповідності № UA. від 02.05.2019 (код документа 9703).

Однак, Полтавською митницею ДФС не прийнято визначену у декларації митну вартість товару у зв`язку з тим, що декларантом не було подано повний перелік первинних документів, зазначених в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, підтверджуючих митну вартість автомобіля.

При цьому, 03.05.2019 під час консультацій декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, а саме: договір (угоду контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; страхові документи, документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та кількісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В той же день відповідач, за результатами розгляду поданої декларантом митної декларації № UA806050/2019/106020 та доданих до неї документів, відмовив у митному оформленні транспортного засобу за заявленою митною вартістю, оформивши це карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA806050/2019/100477 (а.с. 83-84).

Як зазначено в картці відмови, причиною відмови є порушення вимог ст. 52 та ст. 58, 64 Митного кодексу України в частині заявлення митної вартості товару.

У зв`язку з наведеним, відповідач здійснив коригування митної вартості транспортного засобу та виніс рішення про коригування митної вартості №UА806000/2019/000245/2 від 03.05.2019, яким визначив митну вартість автомобіля за резервним методом у розмірі 9500,00 євро. При цьому, у рішенні вказано, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, відповідно до частини 2 статті 58 МК України не може бути прийнятий у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені документально (документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості не містять всіх необхідних відомостей та містять розбіжності). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не може бути прийнятий у зв`язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з ідентичними товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не може бути прийнятий у зв`язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не може бути використаний у зв`язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не може бути використаний у зв`язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Митну вартість товару, що імпортується скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 МК України. Визначена митна вартість товару ґрунтується на інформації з повідомлення АСАУР щодо вартості подібних транспортних засобів (а.с. 81-82).

Не погоджуючись із прийнятими стосовно позивача рішеннями, останній звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи по суті заявлений позов, суд виходить з наступних мотивів.

Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом ІІІ Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року.

Так, у статті 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року передбачено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як таке, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданих для цілей митного оцінювання.

Отже, у вказаній статті закріплено право митних органів переконатися в правдивості або точності будь-якої заяви, документа або декларації, наданих для цілей митної оцінки, та оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Положеннями частини першої статті 52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно з частиною першою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Положеннями частини третьої статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною другою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави суду стверджувати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти подальші дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі №826/5868/16.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з частиною другою статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 Митного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Як слідує зі змісту усіх поданих для декларування товару документів, відомості про митну вартість імпортованого товару у розмірі 3500 Євро серед них містить лише договір купівлі-продажу на такий, що був у використанні транспортний засіб від 25.04.2019 (а.с. 25).

Суд зауважує, що під час декларування товару декларантом взагалі не надавалися такі документи, як рахунок-фактура (інвойс) на товар, банківські чи інші платіжні документи, які б могли підтвердити вартість товару.

Поряд з цим, у спірному рішенні про коригування митної вартості від 03.05.2019 №UA806000/2019/000245/2 Полтавська митниця ДФС відкоригувала ціну на імпортований товар марки "MERCEDES-BENZ" моделі "Е 200 CDI" ідентифікаційний номер кузова ( НОМЕР_1 ): НОМЕР_2 , колір коричневий, тип кузову: універсал, номер двигуна: НОМЕР_3 , та зазначила його вартість у сумі 9500 Євро, виходячи з наявної інформації з повідомлення АСАУР щодо вартості подібних транспортних засобів.

Відповідно до частини сьомої статті 55 Митного кодексу України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

За змістом частини другої статті 263 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації або в митному оформленні товарів, у тому числі у зв`язку з прийняттям органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості товарів нова митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, не пізніше 10 робочих днів з дати такої відмови, якщо товари протягом зазначеного часу не розміщено на складі тимчасового зберігання чи на складі органу доходів і зборів.

Відповідно до глави 2 розділу ІІ "Заповнення граф митних декларацій" Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, Графа 43 "Метод визначення вартості" заповнюється в разі заявлення товарів у митний режим імпорту або в інший, відмінний від митного режиму імпорту, митний режим, зі справлянням митних платежів. У лівому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався. У разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

Зі змісту наведених положень слідує, що у разі незгоди імпортера з митною вартістю, що визначена контролюючим органом, регламентований законодавством алгоритм дій імпортера (декларанта) передбачає подання нової митної декларації, в якій зазначаються: - сума митних платежів, обчислена згідно з митною вартістю, визначеною декларантом; - сума платежів, обчислена згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом. На різницю між зазначеними сумами декларант надає гарантії, зокрема, шляхом забезпечення сплати різниці між самостійно визначеною сумою митних платежів, що нарахована митним органом.

Нараховані у графі 47 "Нарахування платежів", а також у графі В "Подробиці розрахунків" митні платежі позначаються відповідним кодом розрахунку відповідно до Класифікатора способів розрахунків, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011. Сплачені декларантом митні платежі (виходячи з митної вартості, визначеної декларантом) показуються з кодами розрахунку "01" (безготівкова форма сплати), "02" (готівкова форма сплати), "15", "72", "91", або "92".

Різниця між сумами платежів нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом (в разі внесення грошової застави на відповідний рахунок митного органу), зазначається з кодом розрахунку "55".

Як видно з матеріалів справи, 03.05.2019 декларант подав митному органу нову митну декларацію №UA806050/2019/106049 щодо митного оформлення випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, комерційного призначення на імпортований товар автомобіль марки "MERCEDES-BENZ" моделі "Е 200 CDI" ідентифікаційний номер кузова ( НОМЕР_1 ): НОМЕР_2 , колір коричневий, тип кузову: універсал, номер двигуна: НОМЕР_3 , в лівому підрозділі графи 43 якої проставлено "6", тобто декларантом самостійно визначена митна вартість товару за резервним методом. Правий підрозділ залишено пустим, що свідчить про самостійне визначення декларантом митної вартості, без урахування рішення про коригування митної вартості (а.с. 87-88).

За змістом позовних вимог позивач не згоден з митною вартістю, яка визначена митним органом у спірному рішенні. Відтак, він мав право скористатися правом випуску товару - автомобіля марки "MERCEDES-BENZ" моделі "Е 200 CDI" ідентифікаційний номер кузова ( НОМЕР_1 ): НОМЕР_2 , колір коричневий, тип кузову: універсал, номер двигуна: НОМЕР_3 , у вільний обіг на умовах, визначених частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України (сплати самостійно нарахованих митних платежів та різниці між ними і митними платежами, нарахованими митним органом), однак не зробив цього, фактично погодившись із митною вартістю, визначеною митним органом.

Слід зазначити, що до предмету доказування у цій категорії справ входять обставини заповнення митної декларації, яку подано до митного оформлення, а також обставини щодо подання нової митної декларації - у випадку прийняття митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості. Дослідження відомостей з відповідних граф митних декларацій є необхідним для правильного вирішення такого спору, зокрема, для висновку про те, погодився чи не погодився декларант із скоригованою митним органом митною вартістю. Останнє, в свою чергу, має значення для висновку про те, чи продовжує існувати між сторонами правовий спір. У випадку, якщо спір між сторонами вичерпано внаслідок погодження декларанта із митною вартістю, визначеною митним органом, у задоволенні позову про скасування рішення про коригування митної вартості слід відмовити.

Аналогічна правова позиція з цього приводу висловлена Верховним Судом у постанові від 30.10.2018 у справі №816/2396/17.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів від 03.05.2019 №UA806000/2019/000245/2, та як наслідок, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806050/2019/00477, прийняті відповідачем з урахуванням усіх обставин декларування, а також на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відтак, позов ОСОБА_1 суд залишає без задоволення у повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до Полтавської митниці ДФС (вул. Анатолія Кукоби, 28, м. Полтава, 36022, ) про скасування рішення та картки відмови, стягнення коштів - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складений 28.10.2019.

Суддя Є.Б. Супрун