Справа № 140/2003/19
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9767/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року в справі № 140/2003/19 (головуючий суддя - Ксензюк А. Я., м. Луцьк) за позовом ОСОБА_1 до Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2019 року Волинським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №545/К-01 від 03.06.2019 про відмову у перерахунку пенсії, зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії, обчисленої відповідно до пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 та на підставі рішення Конституційного Суду України №6-р/2018 від 17.07.2018.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області безпідставно було відмовлено позивачу в перерахунку призначеної пенсії, хоч ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідом 3 групи, однак отримує пенсію нижчу, ніж передбачено законодавством України, у зв`язку із чим він і звертався до органу пенсійного фонду України.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем - ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт вважає, що подавав свою заяву саме до належного органу - Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, чому відповідь надійшла з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області позивачу невідомо.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (категорія 1) (а. с. 7), перебуває на обліку в Ковельському ОУПФУ та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

17.05.2019 позивач звернувся до Головного управління ПФУ у Волинській області з заявою про перерахунок пенсії, в якій з посиланням на статі 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та на рішення Конституційного суду України від 17.07.2018 №6-р/2018 просив провести перерахунок пенсії.

Листом від 03.06.2019 №545/К-01 Головне управління ПФУ у Волинській області повідомило позивача, що рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018 не вносились зміни до положень статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому для врахування вимог цього рішення підстав немає.

Крім того, Головне управління ПФУ у Волинській області у даному листі зазначило, що рішенням Конституційного Суду №1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюється лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Водночас, зазначив, що рішення № 1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 не містить положень щодо порядку його виконання.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною п`ятою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846) (далі - Порядок №22-1).

Згідно пункту 1.5 Порядку №22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Відповідно до пункту 2.7 Порядку №22-1 до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктом 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Пунктом 4.1. Порядку №22-1передбачено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до пункту 4.3. Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу 2 підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 06.12.2016 у справі № 2-а-4639/11/2414.

Встановлено, що 17.05.2019 позивачем до Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області (вх.№545/К-01 від 28.05.2019) подано заяву про перерахунок розміру пенсії, в якій ОСОБА_1 просив перерахувати йому пенсію інваліду 3 групи, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, починаючи з 01.08.2018 (а. с. 37-38).

Як слідує з матеріалів справи ГУ ПФУ у Волинській області листом від 03.06.2019 №545/К-01 повідомило позивача про те, що рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018 не вносились зміни до положень статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому для врахування вимог цього рішення підстав немає.

Разом з тим, встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області не є належним відповідачем у даній справі, оскільки позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку, як отримувач пенсії в Ковельському ОУПФУ.

Також, в матеріалах справи відсутнє будь-яке рішення Ковельського ОУПФ про відмову в проведенні перерахунку пенсії позивачу, а також відсутні докази на підтвердження звернення позивача з відповідною заявою до відповідача з метою перерахунку пенсії.

При цьому, судом першої інстанції вірно зазначено, що лист Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 03.06.2019 №545/К-01 є відповіддю на письмове звернення позивача, а не рішенням Ковельського ОУПФУ про відмову у проведенні перерахунку, що свідчить про відсутність порушеного права ОСОБА_1 з боку Ковельського ОУПФУ.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 229, 241, 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року в справі № 140/2003/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 28 жовтня 2019 року.