Справа № 520/6714/19
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2019 р. Справа № 520/6714/19
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Шляхової О.М.,
секретаря судового засідання - Молчанової О.М.,
представників позивача Гайворонської А.К., Тімурка В.В.,
представника відповідача - Фіщук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОНОМНИЙ СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР "ТЕХНО-ГРАД" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення- рішення,-
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.
Представник відповідача надав через канцелярію суду заперечення на адміністративний позов, в яких проти позову заперечував, зазначив, що позивачем було порушено норми Податкового кодексу України, внаслідок чого було занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет, а податкове повідомлення-рішення є правомірними та прийнятим з дотриманням вимог законодавства. У зв`язку з чим просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач діяв в порядку, у спосіб та у межах, визначених законодавством.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та пояснив, що податкова декларація ТОВ «АСЦ «Техно-град» від 03.04.2019 року була прийнята контролюючим органом, але позивачем 19.04.2019 року податковою декларацією з податку на додану вартість за березень було змінено показники декларації від 03.04.2019 року. Оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення є цілком правомірним, у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що Товариство з обмеженою відповідальністю Автономний сервісний центр Техно-град зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, код 39024385 та перебуває на податковому обліку у відповідача, зареєстровано платником податку на додану вартість.
За результатами своєї господарської діяльності ТОВ «АСЦ «Техно-град» до відповідача подавалась податкова звітність, зокрема, податкові декларації з податку на додану вартість в електронному вигляді.
Так, Товариством з обмеженою відповідальністю Автономний сервісний центр Техно-град подано 01.04.2019 року до Головного управління ДФС у Харківській області податкову декларацію (звітну) за березень 2019 року, про що свідчить квитанція №2 від 03.04.2019 року, в якій зазначено про прийняття декларації та зазначено граничний термін подання декларації 22.04.2019 року.
У вказаній декларації позивачем задекларовано податкові зобов`язання з ПДВ у розмірі 7965,00 грн., податковий кредит у розмірі (7033,00 грн. + від`ємне значення попереднього звітного періоду 1341,00 грн.) 8374,00 грн. Сума від`ємного значення за звітний період склала 409,00 грн.
19.04.2019 року ТОВ «АСЦ «Техно-град», в межах граничного терміну подання декларації з ПДВ, подано до контролюючого органу податкову декларацію за той же звітний період - за березень 2019 року, про що свідчить квитанція №2 від 19.04.2019 року, в якій зазначено про прийняття пакету документів.
В поданій знов позивачем 19.04.2019 року податковій декларації за березень 2019 року ТОВ «АСЦ «Техно-град» змінені її показники, а саме: задекларовані нульові показники рядок 1.1. (операції, що оподатковуються за основною ставкою) 0 грн.; рядок 9 (усього податкових зобов`язань) 0 грн.; рядок 17 (усього податкового кредиту) 0 грн.; рядок 18 (позитивне значення, яке сплачується до державного бюджету) 0 грн.
Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 187.1 ст. 187, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201, п. 202.1 ст.202 та п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України, внаслідок чого платником податків занижено суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 6624,00 грн.
Не погодившись із висновками контролюючого органу, викладеними в акті камеральної перевірки, ТОВ «АСЦ «Техно-град» звернулося до суду з даним адміністративним позовом.
Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 6 Конституції України органи державної влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України основною функцією контролюючих органів є податковий контроль, який в п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України визначений як система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.. Способи здійснення податкового контролю визначені в п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України, серед яких проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального (пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України).
Згідно з п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.
Як зазначено в акті камеральної перевірки, контролюючим органом при перевірці було використано податкову декларацію позивача з податку на додану вартість за березень 2019 року від 19.04.2019 року №18628764, АІС Податковий блок, ІС «Архів електронної звітності» та дані Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до розділу ІІІ методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, затверджених Наказом Міністерства доходів і зборів України від 14 червня 2013 року №165, уся звітність, надана в електронній формі, проходить арифметичний та логічний контроль за допомогою відповідного програмного забезпечення. На цьому етапі виявляються арифметичні помилки та зіставляються між собою дані. Перевіряється обґрунтованість застосування ставок податку та податкових пільг. Відбувається відпрацювання показників та платників, які декларують податковий кредит за податковими накладними, не зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зіставляються дані, наведені у звітності, з даними, отриманими від митних та інших органів. Перевіряються рядки декларації, до яких повинні подаватися додатки порівнюються показники між собою.
Під час такої перевірки, відповідно до Методичних рекомендацій затверджених Наказом Міністерства доходів і зборів України від 29.11.2013 №724 відпрацьовується зіставлення показників податкових накладних, що містяться у звітності, і тих, які зареєстровані в ЄРПН.
Камеральною перевіркою, в ході якої були використані виключно показники податкової звітності та дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість, встановлено порушення ТОВ «АСЦ «Техно-град» п. 187.1 ст. 187, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201, п. 202.1 ст.202 та п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України.
Як встановлено судом, порушення податкового законодавства позивачем виникли внаслідок декларування ним нульових показників податкових зобов`язань за березень 2019 року, в той час коли згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних по підприємству ТОВ «АСЦ «Техно-град» за звітний період березень 2019 року по податковим зобов`язанням виписано 98 податкових накладних на загальну суму ПДВ 7965,10 грн.
Відповідно до п. 187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.
Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Навіть відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаній в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період (п.201.10 ст.201 ПК України).
Пунктом 202.1 ст.202 Податкового кодексу України встановлено, що звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.
Відповідно до пункту 49.18 статті 49 та статті 203 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених Податковим кодексом України, подаються за базовий звітний період, що дорівнює:
- календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного місяця;
- календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу (півріччя).
Згідно з п. 49.20 ПК України, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.
Граничним терміном подання до контролюючого органу податкової декларації з ПДВ за березень було 22 квітня 2019 року, про що також зазначено у квитанціях №2 про прийняття податкових декларацій позивача.
Позивачем до закінчення граничного терміну подання податкової декларації за звітний період березень 2019 року, було подано в електронному вигляді податкову декларацію з ПДВ за березень 2019 року від 19.04.2019р. з позначкою «звітна», камеральну перевірку якої і було здійснено відповідачем.
Згідно ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003р. №851-ІV оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".
Відповідно до пунктів 15, 16 Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 року № 557 оригіналом електронного документа вважається електронний примірник такого документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з ЕЦП підписувача (підписувачів) відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Якщо автором надіслано до контролюючих органів кілька примірників одного електронного документа (у разі виправлення, неотримання першої квитанції тощо), оригіналом вважається електронний документ, надісланий до контролюючих органів останнім до закінчення граничного строку, встановленого законодавством для подання такого документа, за умови, що його було сформовано правильно та прийнято (зареєстровано), про що автору надійшла друга квитанція про прийняття.
Також, суд зазначає, що статтею 50 ПК України передбачено внесення змін до податкової звітності.
Так, згідно п.50.1. ст.50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.
Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:
а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку.
б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.
Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.
Таким чином, суд відхиляє доводи позивача про те, що податкова декларація з ПДВ за березень 2019 року від 19.04.2019 року з позначкою «звітна» не повинна бути прийнята відповідачем, оскільки платник податків подав нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період. А п.п.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України, на яку посилається позивач, стосується звіту про контрольовані операції, який подається платником податків до 10 жовтня року, що настає за звітним.
Описка у скороченій назві в акті перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю АСЦ Техно-град, змістом якої є саме показники податкової звітності позивача та дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість, не спростовують порушень, встановлених камеральною перевіркою ТОВ «АСЦ «Техно-град».
Так, згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних контролюючим органом встановлено, що по операціях позивача за березень 2019 року зареєстровано в ЄРПН податкові накладні у кількості 98 штук на загальну суму ПДВ 7965,10 грн., перелік яких міститься в акті камеральної перевірки.
ТОВ «АСЦ «Техно-град» до складу податкових зобов`язань в податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2019 року від 19.04.2019 № 18628764 не задекларовано зареєстровані податкові зобов`язання у розмірі 7965,10 грн.
Як зазначено в акті камеральної перевірки та не заперечується сторонами по справі, ТОВ «АСЦ «Техно-град» в податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2019 року задекларовано рядок 21 (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного періоду) у розмірі 1341,00 грн.
Таким чином, відповідачем вірно встановлено, що позивачем не проведено декларування податку на додану вартість за відповідною датою виникнення обсягів таких операцій на загальну суму ПДВ 7965,10 грн., занижено рядок 9 податкової декларації з ПДВ за березень 2019 року від 19.04.2019 року на суму ПДВ 7965,10 грн., що призвело до заниження рядка 18 декларації (позитивне значення, яке сплачується до державного бюджету) на суму ПДВ (7965,10 грн. 1341,00 грн.) 6624,10 грн.
Відповідно до п.123.1 ст.123 ПК України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, -
тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що камеральна перевірка позивача була проведена в межах повноважень та в повній відповідності до норм чинного податкового законодавства, а приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення, Головне управління ДФС діяло правомірно.
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваного рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 255, 295, 297 КАС України, суд,
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28 жовтня 2019 року.

Суддя Шляхова О.М.