Справа № 360/3642/19
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 жовтня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3642/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шембелян В.С.,

за участю секретаря судового засідання - Полякової В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Біловодського об`єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Біловодського об`єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач, управління, Біловодське ОУПФУ), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо не включення періоду навчання з 01 вересня 1974 року по 25 березня 1977 року в Ворошиловградському політехнікумі сільського господарства;

- зобов`язати Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати до страхового стажу для обчислення пенсії період навчання з 01 вересня 1974 року по 25 березня 1977 року в Ворошиловградському політехнікумі сільського господарства;

- зобов`язати Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити перерахунок-призначення пенсії з дня надання права на перерахунок пенсії з зарахуванням до страхового стажу період навчання в Ворошиловградському політехнікумі сільського господарства та виплатити різницю у пенсії, яка утворилася, з дня надання права для перерахунку пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02 квітня 2019 року позивачем було подано документи на розгляд до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо неврахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1974 по 20.04.1979 в Ворошиловградському політехнікумі сільського господарства.

Позивачем отримано лист про відмову в призначенні пенсії за № 156/М-14 від 7 травня 2019 року, аргументований тим, що згідно п.8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу час навчання підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, виданими на підставі архівних даних, які містять відомості про періоди навчання, тобто є дані про початок і про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів, які позивач не надав пенсійному органу.

Позивач зазначає, що при прийомі документів для призначення пенсії ним було надано диплом про навчання в Ворошиловградському політехнікумі сільського господарства за період з 01.09.1974 по 20.04.1979 серії НОМЕР_1 І НОМЕР_2 від 28.04.1979. Період навчання в даному учбовому закладі складає 5 років. Але на підставі даного диплому не можливо, визначити період навчання на денному та заочному відділеннях. Копія довідки про, навчання в Ворошиловградському політехнікумі від 05.04.2019 № 38 видана на тимчасово окупованій території, тому взяти до уваги для призначенні пенсії її не можливо.

Позивач не згоден з прийнятим рішенням відповідача стосовно не зарахування даного періоду страхового стажу.

Ухвалою суду від 23 серпня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.1,2).

23 вересня 2019 року судовий розгляд справи відкладено на 22 жовтня 2019 року (а.с.67).

Позивач у судове засідання не прибув, надав заяву від 16.08.2019 про розгляд справи за його відсутності (а.с.19).

Представник Біловодського ОУПФУ у судове засідання не прибув, надав відзив на позов від 04.09.2019 № 5009/07-18 (а.с.24,25), в якому зазначив, що відповідач заперечує проти заявлених вимог з огляду на наступне.

При прийомі документів, для призначення пенсії позивач надав диплом про навчання в Ворошиловградському політехнікумі сільського господарства в період з 01.09.1974 по 20.04.1979. Період навчання в даному учбовому закладі складає 5 років. Але на підставі даних із диплому не можливо визначити період навчання на денному та заочному відділеннях. Копія довідки про, навчання в Ворошиловградському політехнікумі 05.04.2019 № 38 видана на тимчасово окупованій території, тому взяти її до уваги для призначення пенсії її не можливо. Таким чином, відповідно до п.1 ст. 26 Закону № 1058, п.4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою управління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, позивачу було відмовлено, в призначені пенсії за віком.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79, 90 КАС України, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини, що склалися між сторонами.

Згідно з паспортом позивача серії НОМЕР_3 , виданим 21.12.200 Біловодським РВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час звернення до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, досяг 60 років (а.с.6,7).

02 квітня 2019 року позивач звернувся до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком, до якої додав копії: довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, документу про місце проживання (реєстрації), паспорту, трудової книжки, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній та заяви про спосіб виплати пенсії (а.с.27,28).

За результатами розгляду зазначеної заяви відповідачем прийнято рішення № 3553/03-18 від 01.07.2019 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного загального стажу роботи (а.с. 64).

Відповідно до вищезазначеного рішення та відзиву на позовну заяву відповідач дійшов висновку, що загальний стаж роботи позивача складає 23 роки 04 місяці 22 дні, якого недостатньо для призначення пенсії за віком згідно з пунктом 1 статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідачем зазначено, що період навчання в Ворошиловградському політехнікумі сільського господарства в період з 01.09.1974 по 20.04.1979 не можливо зарахувати до стажу позивача, оскільки з диплому позивача не можливо визначити період навчання на денному та заочному відділеннях, а уточнюючу довідку від 05.04.2019 № 38 не можливо прийняти до уваги, оскільки вона видана на тимчасово окупованій території.

Отже, з урахуванням заявлених позивачем вимог, спірним періодом загального стажу позивача є період навчання у Ворошиловградському політехнікумі сільського господарства з 01.09.1974 по 25.03.1977.

Відповідно до диплому серії НОМЕР_4 позивач у період з 1974 по 1979 навчався у Ворошиловградському політехнікумі сільського господарства по спеціальності «Промислове та цивільне будівництво» (а.с.15).

Листом Луганського національного аграрного університету Міністерства освіти і науки України від 07.02.2019 № 01-01-/209/1 підтверджено, що видачу Ворошиловградським політехнікумом сільського господарства диплому серії ВТ НОМЕР_5 ОСОБА_1 за результатами пройденого у період з 1974 року по 1979 року навчання (а.с.13).

На підтвердження періодів навчання позивачем надано уточнюючу довідку від 05.04.2019 № 38, видану «ОСП ПОЛИТЕХНИЧЕСКИЙ КОЛЕДЖ ЛНАУ ГОУ ЛНР «ЛУГАНСКИЙ НАЦИОНАЛЬНЫЙ АГРАРНЫЙ УНИВЕРСИТЕТ», в якій зазначено, що ОСОБА_1 навчався у Ворошиловградському політехнікумі сільського господарства (а.с.8):

- на денному відділенні з 01.09.1974 (наказ № 558 від 22.08.1974) по 25.03.1977 (наказ № 247 від 25.03.1977);

- на заочному відділенні з 01.09.1977 (наказ № 674 від 26.08.1977) по 28.04.1979 (наказ № 174 від 27.04.1979).

Отримав диплом серії НОМЕР_4 .

В довідці також зазначено, що наказом Державного агропромислового комітету України РСР № 44 від 18.03.1991 на базі Ворошиловградського політехнікуму сільського господарства було створено Луганський політехнічний коледж.

Наказом Міністерства аграрної політики України від 28.10.2005 № 583 Луганський політехнічний коледж реорганізовано в Відокремлений підрозділ «Політехнічний коледже Луганського національного аграрного університету».

Зазначена довідка завірена підписами директора коледжу О.Ф. Тихоновою, архіваріуса ОСОБА_2 ОСОБА_3 та печаткою «ОСП ПОЛИТЕХНИЧЕСКИЙ КОЛЕДЖ ЛНАУ ГОУ ЛНР «ЛУГАНСКИЙ НАЦИОНАЛЬНЫЙ АГРАРНЫЙ УНИВЕРСИТЕТ».

Суд вирішує справу на підставі таких вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

Відповідно до пункту 1 статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування починаючи з 1 січня 2019 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 26 років.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії, серед іншого, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України.

Статтею 1 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції встановлено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 05/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у який у розділі Луганська область у пункті Міста обласного значення (у тому числі всі населені пункти, які адміністративно підпорядковані міським радам цих міст) включено м. Алчевськ.

Розпорядженням КМУ №1085-р від 07.11.2014 затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено у тому числі місто Алчевськ.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконним і недійсним, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад реєстрації народжень, смертей і шлюбів. Так, у справі Лоізіду проти Туреччини (Loizidou v. Turkey 18.12.1986 &45) ЄСПЛ обмежився коротким пунктом посилання на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то, у правах Кіпр проти Туреччини ( Cyprus v. Nurkey 10.05/2001) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та в подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de fackto та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше, означало б зовсім позбавити людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать ( Cyprus v. Turkey 10.05.2001&92).

Спираючись на сформульований у вищезазначеній справі підхід, Європейський суд з прав людини у справі "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зауважив, що "першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]".

Відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII та постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" від 17.03.2015 № 254-VIII, територію Автономної Республіки Крим та окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області, визнано тимчасово окупованими територіям.

Згідно з частиною 2 та частиною 3 статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи (Намібійські винятки), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки уточнюючої довідки № 5/58 від 20.10.2016, виданої установою, що знаходяться на окупованій території, як доказ, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на пенсійне забезпечення.

Таким чином, суд приймає довідку від 05.04.2019 № 38, видану «ОСП ПОЛИТЕХНИЧЕСКИЙ КОЛЕДЖ ЛНАУ ГОУ ЛНР «ЛУГАНСКИЙ НАЦИОНАЛЬНЫЙ АГРАРНЫЙ УНИВЕРСИТЕТ», яка містить відомості про період навчання позивача у період з 01.09.1974 по 25.03.1977.

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги те, що подана позивачем довідка містить усі необхідні відомості про період навчання позивача, які не суперечать відомостям інших документів, наданих до заяви про призначення пенсії, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави їх не враховувати.

При цьому, суд також вважає за необхідне зазначити, що неможливість відповідача провести перевірку відповідності записів довідок первинним документам, не повинна покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідка містить усі необхідні реквізити та відомості, а також, підтверджується копією диплому позивача та листом Луганського національного аграрного університету Міністерства освіти і науки України від 07.02.2019 № 01-01-/209/1.

Аналогічні за змістом висновки з приводу подібних правовідносин відображені у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 року (справа №583/392/17).

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

З практики Європейського суду з прав людини слідує таке: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (переведення з одного виду пенсії на інший) та перерахунку пенсії. Повноваження територіального органу Пенсійного фонду у питаннях зарахування періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, є дискреційними. Відповідно суд не повноважний втручатися до таких повноважень і не може підміняти територіальний орган Пенсійного фонду, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, у питаннях призначення (переведення з одного виду пенсії на інший) та перерахунку пенсії.

Самі по собі дії (бездіяльність) відповідача не тягнуть для позивача настання будь-яких негативних наслідків, відповідно, такий спосіб захисту, як визнання їх протиправними, жодним чином не сприятиме відновленню прав позивача.

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано з винесенням відповідачем рішення від 01.07.2019 № 3553/03-18 про відмову у призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, тому належним способом захисту порушеного права в даному випадку є визнання протиправним та скасування рішення Біловодсьткого об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 01.07.2019 № 3553/03-18, а також зобов`язати повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 02.04.2019 з урахуванням правової оцінки наданої судом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн, що підтверджено квитанцією про сплату від 15.08.2019 № 60 (а.с. 3).

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Біловодського об`єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати противоправним та скасувати рішення Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області № 3553/03-18 від 01.07.2019 про відмову в призначенні пенсії за віком згідно з пунктом 1 статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 .

Зобов`язати Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області (; місце знаходження: 92800, Луганська область, смт. Біловодськ, вул. Центральна, 77) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) від 02.04.2019 про призначення пенсії за віком згідно з пунктом 1 статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням правової оцінки наданої судом.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28 жовтня 2019 року.

Суддя В.С. Шембелян