Справа № 160/8146/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 жовтня 2019 р. Справа № 160/8146/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Віхрової В.С.

при секретарі судового засідання Масенка Г.Є.

за участі:

представника позивача Пометій М.І.

представника третьої особи Семенюка В.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Дніпро клопотання представника третьої особи про закриття провадження по справі за позовом Виконавчого комітету Нікопольської міської ради (адреса: вул. Електрометалургів, буд. 3, м. Нікополь, Дніпропетровська область, 53200, ) до Державного реєстратора комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотруднівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальова Сергія Володимировича (адреса: вул. Каштанова, буд. 6, с. Нива Трудова, Апостолівський район, Дніпропетровська область, 53810), треті особи: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), Релігійна організація «Релігійна громада преподобного Іоана Дамаскіна парафії Криворізької єпархії Української Православної церкви» (адреса: вул. Лапинська, буд. 47а, м. Нікополь, Дніпропетровська область, 53210, ) про визнання рішення протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

21.08.2019 р. Виконавчий комітет Нікопольської міської ради (надалі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державного реєстратора комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотруднівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальова Сергія Володимировича (надалі - відповідач), треті особи: ОСОБА_1 , Релігійна організація «Релігійна громада преподобного Іоана Дамаскіна парафії Криворізької єпархії Української Православної церкви» (надалі - третя особа 1, третя особа 2, разом - треті особи), в якій просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Ковальова Сергія Вадимовича Комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна 116 (Будівля каплиці Святої Великомучениці Варвари, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Лапинська, буд . 47 а ) під:

- індексним номером 46511458 від 17.04.2019 р. (номер запису про право власності 31218088);

- індексним номером 46921047 від 18.05.2019 р. (номер запису про право власності 31600548).

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/8146/19 передана на розгляд судді Віхровій В.С.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.08.2019 р. відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання на 16.09.2019 р. об 11:20 год.

У зв`язку із надходженням клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, підготовче судове засідання 16.09.2019 р. було відкладено до 07.10.2019 р. об 11:20 год.

11.09.2019 року представником третьої особи до суду було подано клопотання про закриття провадження у справі, оскільки таку справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У підготовче судове засідання прибули уповноважені представники позивача та третьої особи 2.

Судом було поставлено на розгляд клопотання третьої особи 2 про закриття провадження у справі.

Позивач проти заявленого клопотання заперечував.

Представник третьої особи клопотання підтримав та просив задовольнити.

Вирішуючи питання, заявлене до розгляду суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визначених в даній статті.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі «Zand v. Austria», а також у рішенні по справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (стаття 4 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Так, позивач оскаржує рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності щодо об`єктів нерухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок незаконних дій відповідача, нерухоме майно було набуте у приватну власність ОСОБА_1 , а в подальшому - у власність релігійної громади, за якою воно зареєстровано станом на поточну дату.

Отже, доводи на підтвердження обґрунтування позовних вимог стосуються спору про право власності на майно між позивачем та третіми особами, які в межах даного спору не є сторонами по справі.

Відтак, Дніпропетровський окружний адміністративний суд позбавлений можливості застосовувати статтю 19 Кодексу адміністративного судочинства України та поширювати юрисдикцію адміністративного суду на всі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосовувати виключно формальний критерій - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень), тоді як визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Таким чином, дані позовні вимоги є похідними від права власності на нерухоме майно, а тому даний спір є приватноправовим.

Суд звертає увагу на складову, закріплену у статті 6 Конвенції - вимогу щодо законності суду, тобто суду, встановленого законом. Це поняття включає організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції) складову. Порушення під час визначення юрисдикції суду безумовно призводить до порушення права на справедливий суд.

Відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відтак, повноваження кожного органу законодавчої, виконавчої та судової влади не є безмежними, а визначаються Конституцією та законами України.

Отже, суди не мають права розглядати вимоги, які не належать до їх юрисдикції, визначеної законом, оскільки це буде мати наслідком неналежне вирішення спору.

Згідно п.1 ч.1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У ч. 1 ст. 239 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України Дніпропетровський окружний адміністративний суд враховує зазначені висновки Верховного Суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

За наведених обставин у сукупності, для належного вирішення спору, який виник, дотримання судом основних принципів здійснення судочинства, суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі та на виконання ч.1 ст. 239 Кодексу адміністративного судочинства України роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 19, 90, 238, 239, 243 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Релігійної громади Преподобного Іоанна Дамаскіна парафії Криворізької єпархії Української Православної Церкви про закриття провадження у справі за позовною заявою Виконавчого комітету Нікопольської міської ради (адреса: вул. Електрометалургів, буд. 3, м. Нікополь, Дніпропетровська обл., 53200, ) до Державного реєстратора комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотруднівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальова Сергія Володимировича (адреса: вул. Каштанова, буд. 6, с. Нива Трудова, Апостолівський район, Дніпропетровська область, 53810), треті особи: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), Релігійна організація «Релігійна громада преподобного Іоана Дамаскіна парафії Криворізької єпархії Української Православної Церкви» про визнання рішення протиправним та скасування рішення, - задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовною заявою Виконавчого комітету Нікопольської міської ради до Державного реєстратора комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотруднівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальова Сергія Володимировича, треті особи: ОСОБА_1 , Релігійна організація «Релігійна громада преподобного Іоана Дамаскіна парафії Криворізької єпархії Української Православної Церкви» про визнання рішення протиправним та скасування рішення.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд даної справи належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 11.10.2019 р.

Суддя В.С. Віхрова
Ухвала не набрала законної сили 11.10.19 Суддя Згідно з оригіналом Помічник судді В.С. Віхрова Ю.Ю. Ковтун