Справа № 937/7738/19
Суддя: Ковальова Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 21.10.2019
Справа № 937/7738/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Левандовська О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Херсонській області Таточенка Олександра Віталійовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати дії відповідача щодо складання відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 07.09.2019 серії ЕАВ № 1498169, - незаконними; винесену постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 07.09.2019 серії ЕАВ № 1498169 - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити.

Позовну заяву позивач мотивує тим, що інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Херсонській області Таточенком Олександром Віталійовичем винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення в справі про адміністративні правопорушення у, відповідно до якої ним порушено ст. 132-1 КУпАП. За змістом даної постанови 07.09.2019 о 20.39 год., керуючи транспортним засобом MANTGX18.480, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом BODEXKIS33 д.н.з. НОМЕР_2 , позивач був зупинений інспектором Таточенком ОСОБА_2 для перевірки навантаженості великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами. При перевірці було проведено ваговий комплекс відповідно до квитанції 49894 від 07.09.2019 о 20.00 год. MANTGX18.480, д.н.з. НОМЕР_1 , причеп ПП, мали наступну вагу: ось. 1 6250, ось2 -9450, ось3 8200, ось.4 -8050, ось.5 7450, що становить разом 39400. Відповідно до зазначеної квитанції було складено акт № 032513 від 07.09.2019 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, де вказно, що MANTGX18.480, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом мали повна маса тонн: нормативно допустима 40,0т, а фактична 39,400т. Осьові навантаження, тонн, норматично допустима: ось 1 11,00т, а фактично 6,250т, ось 2 11, 00т, фактично допустима 9,450т. ось 3,4,5 разом 22,0т, фактично 23,700т, а також надана довідка про результати здійсненя габаритно-вагового контролю, де вказана повна маса транспортного засобу 39,400т. На його позивача, пояснення про те, що загальна маса транспортного засобу не перевищує встановлених нормативно-вагових параментрів і про те, що він перевозить ріпак, який за властивостями є сипучим і перевантажується у різні сторони транспортного засобу і його неможливо зафіксувати та розподілити рівномірно, та враховуючи на даний час дорожнє покриття доріг, де постійно зустрічаються великі ями, бугри, транспортний засіб МАН завжди перехиляється в різні боки, що й призводить до різної ваги осі, тому осі 3,4,5 мали невелику похибку, однак попри це інспектром винесену постанову про накладеня адмінінстартвиного стягнення за ст. 132-1 КУпАП. Вважає, що не порушував правил дорожнього руху, а оскаржувана постанова незаконна.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Від позивача надійшла заява, в якій просить розглянути його позов за його відстуності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Від представника патрульної поліції в Херсонській області до суду надійшов відзив на позовну заяву. Вказує, що постанова відносно позивача була винесена проавомірно, х дотримання вимог чинного законодавства, тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши адміністративну справу, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від від 07.09.2019 серії ЕАВ № 1498169, винесену інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Херсонській області Таточенком Олександром Віталійовичем, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 1321 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) грн /а.с.10/

За змістом даної постанови 07.09.2019 о 20.39 год., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MANTGX18.480, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом BODEXKIS33 д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений інспектором Таточенком ОСОБА_2 для перевірки навантаженості великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами. При перевірці було проведено ваговий комплекс відповідно до квитанції 49894 від 07.09.2019 о 20.00 год. MANTGX18.480, д.н.з. НОМЕР_1 , причеп ПП, мали наступну вагу: ось 1 6250, ось2 -9450, ось3 8200, ось4 -8050, ось5 7450, що становить разом 39400. Таким чином, в результаті вагового контролю було встановлено, що навантаження на вісь № 3,4,5 23,7 т, при допустимому 22,0 т, чим порушено п. 22.5. Правил дорожнього руху. За результатами вагового контролю було складено довідку № 041978 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 07.09.2019 та акту № 032513 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 07.09.2019 /а.с. 8,9/.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про автомобільний транспорт" державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажив на території України, у тому числі - габаритно-ваговий контроль транспортних засобів.

Згідно із положеннями ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Так, механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року (далі - Порядок №879).

Посилання позивача що вказаний порядок не розповсюджується на транспортні засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі є необґрунтованими.

Відповідно до п. п. 2 п. 2 Порядку №879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно з п. 12 Порядку №879, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані (п. 13 Порядку №879).

Із аналізу наведених положень слідує, що зважування транспортних засобів здійснюється за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, яке повинне утримуватись у робочому стані, періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

При цьому, положеннями Порядку №879 не встановлено обов`язку для посадових осіб Укртрансбезпеки перед проведенням вагового контролю надавати водіям свідоцтво про повірку такого вимірювального (зважувального) обладнання. Однак таке свідоцтво може бути надане водію на його вимогу.

Щодо посилань позивача на недостовірність результатів проведеного вагового контролю, суд зазначає наступне.

Так, обґрунтовуючи недостовірність результатів проведеного вагового контролю, позивач посилається на те, що загальна маса транспортного засобу не перевищує встановлених нормативно-вагових параметрів і про те, що він перевозить ріпак, який за властивостями є сипучим і перевантажується у різні сторони транспортного засобу і його неможливо зафіксувати та розподілити рівномірно, та враховуючи на даний час дорожнє покриття доріг, де постійно зустрічаються великі ями, бугри, транспортний засіб МАН завжди перехиляється в різні боки, що й призводить до різної ваги осі, тому осі 3,4,5 мали невелику похибку, що також не було взято до уваги інспектором при винесені оскаржуваної постанови.

Суд критично ставиться до зазначених тверджень позивача, оскільки жодних доказів того, що відбувалось повторне зважування транспортного засобу, в результаті якого встановлено інші показники, ним не надано.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

У відповідності до вимог ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач - інспектор 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Херсонській області Таточенко Олександр Віталійович діяв згідно чинного законодавства України, в тому числі Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 та в межах своїх повноважень.

При цьому, відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Так, із заперечень на позов не вбачається, що скоєння вказаного адміністративного правопорушення перешкоджало дорожньому руху та створювало загрозу безпеці руху.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що враховуючи обставини вчиненого адміністративного правопорушення, яке на час розгляду справи в суді не становило великої суспільної шкідливості, не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо конкретним громадянам, відсутні будь-які відомості про наявність матеріальних збитків, а визначене постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі є малозначним, виходячи з засад справедливості, законності та гуманності, суд вважає, що в даному випадку є всі юридично - правові та процесуальні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, тому вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, позивача необхідно звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст. ст. 283, 293 КУпАП, ст. ст. 71, 161-163 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Херсонській області Таточенка Олександра Віталійовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 07.09.2019 серії ЕАВ № 1498169, винесену інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Херсонській області Таточенком Олександром Віталійовичем відносно ОСОБА_1 за ст. 1321 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 1321 КУпАП обмежившись усним зауваженням.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 за ст. 1321 КУпАП - закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Ю.В. Ковальова