Справа № 120/3454/19-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

30 жовтня 2019 р. Справа № 120/3454/19-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Яремчук Костянтин Олександрович, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоник Я.І. про скасування державної реєстрації змін, визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі, акту приймання-передачі корпоративних прав, а також письмового рішення єдиного учасника товариства,

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2019 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоник Я.І., у якій просить:

- скасувати державну реєстрацію змін за №13073452, №12073452, №11073452;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 04 вересня 2019 року та акт приймання-передачі корпоративних прав до нього від 04 вересня 2019 року;

- визнати недійсним письмове рішення єдиного учасника товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "А Фінанс" від 04 вересня 2019 року.

Пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, доходжу висновку, що вказаний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, зважаючи на таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з положеннями пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Термін "суб`єкт владних повноважень", відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України, означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер), що є визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції.

Для з`ясування характеру спору слід враховувати, що протилежним за своїм змістом є приватноправовий спір, однією з ознак якого є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника такого спору. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Відтак, участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак, не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Окремо слід звернути увагу на приписи частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, якою передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "суд, встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з "..." поняттями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Беручи до уваги наведене, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Зі змісту позовної заяви слідує, що підставою для звернення позивача до суду слугували дії його дружини ОСОБА_2 щодо придбання нею майнових прав (100 відсотків частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "А Фінанс") на підставі договору купівлі-продажу від 04 вересня 2019 року. В подальшому ОСОБА_2 на підставі акту приймання-передачі прийняла 100 відсотків частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "А Фінанс", змінила директора товариства та збільшила частку статутного капіталу. Також було прийнято рішення про затвердження статуту товариства у новій редакції.

Позивач стверджує, що державним реєстратором Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоник Я.І. вчинено реєстраційні дії щодо реєстрації за ОСОБА_3 В. 100 відсотків корпоративних прав у товаристві з обмеженою відповідальністю "ФК "А Фінанс", зміни директора цього товариства, збільшення частки статутного капіталу, зміни місцезнаходження товариства та затвердження статуту товариства у новій редакції.

На думку позивача, такі дії ОСОБА_2 та державного реєстратора Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоник Я.І. є протиправними, оскільки вчинені всупереч положенням Сімейного кодексу України, адже він жодних заяв з надання згоди на придбання корпоративних прав його дружиною не підписував.

Відтак, аналіз спірних правовідносин свідчить про наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 невирішеного спору про придбання останньою 100 відсотків частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "А Фінанс", саме тому однією із позовних вимог позивачем визначено визнання недійсним договору купівлі-продажу вказаних майнових прав. Тобто, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує спір про право цивільне, в межах якого (за наявності для цього підстав) можуть бути вирішені питання, пов`язані з вчиненням реєстраційних дій.

Зважаючи на те, що під час вирішення даного спору підлягають з`ясуванню обставини щодо підстав набуття ОСОБА_2 майнових прав, тому вважаю, що позовні вимоги ОСОБА_1 мають приватноправовий характер.

Окрім того, скасування реєстраційної дії, вчиненої на користь однієї особи за заявою іншої особи, в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож в такому випадку не виконуватиметься основне завдання адміністративного судочинства.

Відтак, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на її думку, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень (посадовою чи службовою особою суб`єкта владних повноважень) і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, які мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то оскарження таких рішень, дій чи бездіяльності є способом захисту цивільних прав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №805/4506/16-а від 05 червня 2018 року, у постанові Верховного Суду у справі №825/1475/16 від 06 березня 2019 року.

Отже, суд керується приписами пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України, згідно з якими суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Водночас, у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи (частина 6 статті 170 КАС України).

З огляду на викладене вище дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у адміністративній справі та наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

При цьому суд роз`яснює позивачу, що з огляду на суб`єктний склад сторін спору та характер спірних правовідносин розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Про підсудність вказаного спору місцевому загальному суду за правилами цивільного судочинства свідчать положення частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, згідно із якими суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до частини 5 статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись статтями 2, 4, 19, 170, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоник Я.І. про скасування державної реєстрації змін, визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі, акту приймання-передачі корпоративних прав, а також письмового рішення єдиного учасника товариства.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович