Справа № 161/15065/19
Суддя: Черняк В. В.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/508/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Новаковської В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження (письмового) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старшого інспектора Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчука Олександра Володимировича, Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

06.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом на обґрунтування якого зазначив, що 21.05.2019 року ним було виявлено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), яке знаходилось на лобовому склі його автомобіля марки Mercedes-Benz Е270 НОМЕР_1. Будучи незгідним з вищезазначеним повідомленням, звернувся з позовом до Луцького міськрайонного суду Волинської області. Ухвалою суду від 23.08.2019 року провадження в адміністративній справі № 161/8931/19 за його позовом було закрито. Під час розгляду зазначеної справи він дізнався про існування постанови серії LC № 000810 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, яка порушує права власника транспортного засобу. Вказав, що автомобіль Mercedes-Benz Е270 НОМЕР_1 є його власністю, однак вказане в постанові адмінправопорушення було вчинене не ним, а іншою особою. В свою чергу, інспектор Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчук О.В., який виніс вищевказану постанову, позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а також порушив процедуру розгляду справи. На підставі викладеного, просить визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову.

Крім того, позивачем подано клопотання про поновлення строків на звернення до суду з даною позовною заявою, яке вмотивоване тим, що оскаржувана постанова, всупереч положенням ст.ст.285, 291 КУпАП, йому не вручалась, не надсилалась та отримана ним не була.

Відповідач - Департамент муніципальної варти Луцької міської ради у письмовому відзиві проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні. При цьому зазначив, що старший інспектор Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчук О.В. під час винесення оскаржуваної постанови діяв у повній відповідності до вимог ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів» (далі - Закон). Вказує, що особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, було зазначено ОСОБА_1 , за яким зареєстровано транспортний засіб. Крім того, постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, в силу положення ст. 279-1 КУпАП, виноситься без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення постанова була відправлена за місцем реєстрації позивача та повернута на адресу Департаменту муніципальної варти 25.06.2019 року, отже за приписами ст..291 КУпАП набрала законної сили.

Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржувана постанова позивачем не була отримана, а тому, виходячи з приписів ч.2 ст. 286 КАС України, суд вважає за необхідне пропущений позивачем строк на звернення з даною позовною заявою поновити.

Судом встановлено, що 21.05.2019 року старшим інспектором (інспектором з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчуком О.В. винесено постанову серії LC № 000810 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Щодо процедури розгляду справи про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Крім того, ч. ч. 6, 7 ст. 279-1 КУпАП інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування при внесенні до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху інформації про зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, а також при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення такого правопорушення перевіряє, чи не були відповідні обставини зафіксовані раніше, а також чи не притягалася відповідна особа до адміністративної відповідальності за це правопорушення іншою уповноваженою посадовою особою. Якщо відповідні відомості про зафіксоване правопорушення вже внесені до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху або відповідну особу вже притягнуто до адміністративної відповідальності за це правопорушення, постанова іншої уповноваженої посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню. Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Позивач у своєму позові зазначив, що автомобіль Mercedes-Benz Е270 НОМЕР_1 є його власністю, однак вказане в постанові адмінправопорушення було вчинене не ним, а іншою особою.

Отже, відповідачем було вірно визначено особу, яка несе відповідальність за вчинення порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи (рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення), оскаржувана постанова серії LC № 000810 від 21.05.2019 року була відправлена за місце реєстрації ОСОБА_1 22.05.2019 року, тобто в межах трьох днів з дня її винесення.

Статтями 14-2 та 279-1 КУпАП передбачено можливість винесення постанови без участі особи, яка вчинила правопорушення в розгляді справи, а положенням ч. 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

З вищевикладеного слідує, що у випадку накладення стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність посадовою особою, яка уповноважена здійснювати розгляд справ про адміністративне правопорушення, не враховують.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що постанова серії LC № 000810 від 21.05.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення правил зупинки, стоянки, паркування, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесена старшим інспектором Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчуком О.В. з повним дотриманням норм чинного законодавства України, а відтак є законною та правомірною.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Проаналізувавши досліджені під час розгляду справи докази, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення слід залишити без задоволення, а постанову серії LC № 000810 про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) від 21.05.2019 року - без змін.

При цьому в позові до відповідача Старшого інспектора Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчука Олександра Володимиовича слід відмовити з тих підстав, що належним відповідачем у даній справі в силу вимог ст. 2 КАС України, ст. 218, 219 КУпАП в їх системному зв`язку, має бути виконавчий орган міської ради - в даному випадку Департамент муніципальної варти Луцької міської ради, як юридична особа, оскільки, посадові особи Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради діють від імені цього органу, а, отже, не можуть виступати відповідачем у справах цієї категорії.

Таким чином, в позові ОСОБА_1 до Старшого інспектора Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчука Олександра Володимировича, Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, слід відмовити.

На підставі ст.ст. 122, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст. ст. 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Старшого інспектора Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчука Олександра Володимиовича, Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Постанову серії LC № 000810 про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) від 21.05.2019 року, винесену старшим інспектором Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчуком Олександром Володимировичем - залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 21.10.2019 року.

Суддя Черняк В.В.