Справа № 420/1872/19
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 р.м. ОдесаСправа № 420/1872/19

Головуючий в І інстанції: Токмілова Л.М.

Дата та місце ухвалення рішення:12.06.2019 р.

м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді - доповідача -Шеметенко Л.П.
судді -Стас Л.В.
судді -Турецької І.О.
за участю секретаря - Колеснікова-Горобець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області в особі голови сільської ради Бойчева Петра Дмитровича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області в особі голови сільської ради Бойчева П.Д., та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 12.06.2019 року, просив визнати протиправною бездіяльність Василівської сільської ради Болградського району Одеської області в особі голови сільської ради Бойчева П.Д. стосовно не затвердження у передбачені законодавством строки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 12,7080 га за адресою: Одеська область, Болградський район, Василівська сільська рада, масив № 745 , кадастровий номер :01:004:1666 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він двічі, 27.02.2019 року та 14.03.2019 року, звертався до відповідача і заявами про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області та передання вказаної земельної ділянки громадянам у спільну сумісну власність. Однак, відповідач жодних дій по затвердженню технічної документації не здійснював.

Позивач вважає вказану бездіяльність відповідача протиправною, так як відповідачем не здійснюються обов`язки, встановлені Законом, стосовно реалізації повноважень сільської ради щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року у задоволенні поданого позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість прийнятого рішення, просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги.

Відповідно до ст.229 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи позивачем отримано сертифікат серія ОД № 0096018 на право на земельну частку (пай), як членом колишнього КСП «Василівське», згідно якого позивачу належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності розміром 3,204 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Розпорядженням Болградської районної державної адміністрації Одеської області № 184 від 21.03.2006 року позивачу та іншим членам колишнього КСП «Василівське» надано згоду на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності позивача та інших громадян на земельні ділянки, виділивши їх із земель колективної власності колишнього КСП «Василівське», які знаходяться на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У 2018 році, на виконання зазначеного розпорядження, позивачем та ще 71 особою було замовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області (масив № 745).

Позивач також надав витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 24.01.2019 року, згідно з яким земельна ділянка площею 12,7080 га за адресою: Одеська область, Болградський район, Василівська сільська рада, масив № 745 , сформована та зареєстрована під кадастровим номером :01:004:1666.

З матеріалів справи встановлено, що 27.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Василівської сільської ради із заявою вх. № Т-17 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області та передання вказаної земельної ділянки громадянам у спільну сумісну власність. Жодної відповіді на вказану заяву ним не отримано.

В подальшому, 14 березня 2019 року, позивач повторно звернувся до відповідача із заявою вх. № Т-36 із вимогами щодо розгляду першої заяви та надання відповіді по суті заяви. Однак, станом на час звернення до суду вказані заяви та клопотання, а також додана технічна документація з боку відповідача розглянуті не були.

Позивач вважаючи, що вказана бездіяльність відповідача щодо не затвердження технічної документації згідно поданих ним заяв у передбачені ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» строки порушує його законні права та інтереси, звернувся за захистом до суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спеціальним Законом, який регулює питання виділення в натурі земельних ділянок, яким в даному випадку є Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв)» не визначено конкретних строків для вирішення сільською радою питань, віднесених до її компетенції згідно із даним законом, а тому, вирішення питання зазначеного у заяві ОСОБА_1 повинно здійснюватись у порядку, встановленому п. 4.2 Регламенту Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, затвердженого рішенням другої сесії VII скликання Василівської сільради № 8-VII від 30.11.2015 року, тобто не рідше одного разу на квартал.

Суд першої інстанції посилався на те, що дії сільради у даному випадку відповідають нормам чинного законодавства та не призводять до порушення прав та законних інтересів позивача, а посилання позивача щодо протиправної бездіяльності сільради щодо не розгляду заяви від 27.02.2019 року є передчасними та не ґрунтуються на нормах закону.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Статтею 12 Земельного кодексу України визначені повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин, відповідно до яких сільські, селищні, міські ради уповноважені: а) розпоряджатися землями територіальних громад; б) передавати земельні ділянки комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надавати земельні ділянки у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) здійснювати вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; д) здійснювати організацію землеустрою; й) вирішувати земельні спори; к) вирішувати інші питання у галузі земельних відносин відповідно до закону тощо.

Статтею 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ч. 14 ст. 186 Земельного кодексу України, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується:

- Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності;

- власником земельної ділянки, у разі якщо земельна ділянка перебуває у приватній власності.

Таким чином, розгляд заяви позивача від 27.02.2019 року віднесено до компетенції Василівської сільської ради.

В ході розгляду справи відповідачем надано копію листа-відповіді Василівського сільського голови Бойчева П.Д. від 22.03.2019 року № 12/02-17/149, який адресований ОСОБА_1 , згідно якого у відповідь на заяву позивача про розгляд клопотання з питання затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Василівської сільської ради, Василівська сільська рада повідомила, що клопотання позивача буде розглянуто на сесії сільської ради.

У відзиві на позовну заяву відповідач посилався на те, що згідно п. 4.2 Регламенту Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, сесія сільської ради скликається не рідше одного разу на квартал, а у 2019 році сесія сільради проводилась одного разу - 25.02.2019 року, що підтверджується інформаційною довідкою від 25.04.2019 року.

В свою чергу, згідно ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Частиною другою зазначеної статті визначено, що перша сесія новообраної сільської, селищної, міської ради скликається відповідною територіальною виборчою комісією не пізніш як через два тижні після реєстрації новообраних депутатів ради в кількості, яка забезпечує повноважність складу ради відповідно до статті 45 цього Закону.

Частинами 4 та 5 статті 46 цього Закону визначено, що наступні сесії сільської, селищної, міської рад скликаються відповідно сільським, селищним, міським головою.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

При цьому, згідно п.п. 4.2.1 п. 4.2 розділу 4 Регламенту Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, затвердженого рішенням другої сесії VII скликання Василівської сільради № 8-VII від 30.11.2015 року, сесія сільської ради скликається сільським головою в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал.

Таким чином, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», який відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування, визначено порядок та періодичність скликання сесій сільської, селищної, міської ради. При цьому, Регламент Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, який передбачає можливість скликання сесії в міру необхідності, дає можливість відповідачу здійснювати скликання сесії частіше ніж один раз на квартал.

З огляду на те, що подана позивачем заява від 27.02.2019 року стосувалась затвердження технічної документації із землеустрою та передачі громадянам у спільну сумісну власність земельної ділянки, бездіяльність сільської ради щодо її не розгляду аж до 28 травня 2019 року не відповідає положенням ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та є протиправною.

Колегія суддів зазначає, що у поданому позові ОСОБА_1 просив визнати протиправною бездіяльність Василівської сільської ради Болградського району Одеської області в особі голови сільської ради Бойчева П.Д. стосовно не затвердження у передбачені законодавством строки технічної документації із землеустрою.

В свою чергу, питання щодо затвердження або не затвердження технічної документації, а також і передачі земельної ділянки у спільну сумісну власність повинно було вирішуватись Василівською сільською радою за наслідком розгляду поданої позивачем заяви.

Колегія суддів зазначає, що визнання бездіяльності відповідача саме щодо не затвердження технічної документації із землеустрою може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність законодавчо визначених підстав для відмови у її затвердженні, за умови відповідності заяви та доданих до неї документів вимогам законодавства.

Однак, колегія суддів враховує, що 28.05.2019 року Василівською сільською радою все ж таки було розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення № 284-VII, яким було відмовлено в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 та іншим (всього 71 особа) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області масив № 745 та передачі земельної ділянки у спільну сумісну власність.

Зазначене свідчить про те, що відповідність поданої позивачем технічної документації вимогам чинного законодавства, а також наявність або відсутність підстав для її затвердження та передачі у спільну сумісну власність громадянам земельної ділянки повинні оцінуватись при вирішенні питання щодо правомірності прийнятого Василівською сільською радою рішення від 28.05.2019 року № 284-VII, а не в рамках даної адміністративної справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, шляхом визнання протиправною бездіяльності Василівської сільської ради Болградського району Одеської області щодо не розгляду поданої ним 27.02.2019 року заяви у місячний строк.

Згідно ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Зважаючи на те, що заява позивача на момент вирішення справи судом вже розглянута відповідачем та у її задоволенні відмовлено, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зобов`язання Василівської сільської ради повторно здійснювати розгляд такої заяви позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні з позовом до суду першої інстанції позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією про сплату № 68504 від 30.03.2019 року. Крім того, при зверненні до суду апеляційної інстанції позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1152 грн.60 коп., що підтверджується квитанцією про сплату № 50518 від 09.07.2019 року.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, а також враховуючи зменшення позивачем позовних вимог в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що стягненню на користь ОСОБА_1 з Василівської сільської ради (за рахунок бюджетних асигнувань вказаного суб`єкта владних повноважень) підлягає сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1728 грн. 90 коп.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального або матеріального права.

Зважаючи на те, що при розгляді справи судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до помилкового вирішення справи, на підставі ст.317 КАС України, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Василівської сільської ради Болградського району Одеської області щодо не розгляду у місячний строк поданої 27.02.2019 року ОСОБА_1 заяви вх. № Т-17 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області та передання вказаної земельної ділянки громадянам у спільну сумісну власність.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 1 728 (одна тисяча сімсот двадцять вісім) гривень 90 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Василівської сільської ради Болградського району Одеської області (668752, Одеська область, Болградський район, с. Василівка, 9).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 28.10.2019 р.

Суддя - доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька