Справа № 640/9953/19
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 жовтня 2019 року

Київ

справа №640/9953/19

адміністративне провадження №К/9901/28995/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шишова О.О.,

суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2019 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року у справі № 640/9953/19 за позовом ОСОБА_1

до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби,

третя особа - Державна фіскальна служба України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Закарпатської митниці Державної фіскальної служби щодо ненадання позивачу на підставі заяви від 05.03.2019 відпустки для догляду за дитиною без збереження заробітної плати;

- зобов`язати Закарпатську митницю Державної фіскальної служби надати позивачу відпустку по догляду за дитиною без збереження заробітної плати.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2019 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з вищенаведеними рішенням суду апеляційної інстанції, відпаовідач звернувся до суду з касаційною скаргою.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням відповідає стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Предметом розгляду даної справи є надання відпустки для догляду за дитиною без збереження заробітної плати.

Згідно ст.50 (Примітка) Закону України «Про запобігання корупції» під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, зокрема, особи, посади яких належать до посад державної служби категорії "А" або "Б".

Твердження скаржника з приводу того, що посада яку обіймає позивач відноситься до категорії «В», що відповідно до норм примітки ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції», вказує, що позивач займає відповідальне та особливо відповідальне становище, колегія суддів Верховного Суду відхиляє, оскільки таке твердження суперечить приписам вищенаведеної норми.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Посада публічної служби позивача не відноситься до переліку службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко