Справа № 640/20200/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

25 жовтня 2019 року м. Київ № 640/20200/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1

до Кабінету Міністрів України,

Комісії з питань вищого корпусу державної служби

про скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.09.2019 №858-р, визнання протиправними дій

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Кабінету Міністрів України (надалі - відповідач 1), адреса: 01008, місто Київ , вулиця Грушевського, будинок 12/2 , Комісії з питань вищого корпусу державної служби (надалі - відповідач 2), адреса: 01601, місто Київ, вулиця Прорізна, будинок 15, в якій позивач просить:

- скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року №858-р «Про оголошення конкурсу на зайняття посади Голови Національного агентства з питань державної служби»;

- визнати протиправними дії Комісії щодо неналежного та несвоєчасного і у спосіб, не передбачений законодавством повідомлення позивача про зміну Умов та порядку проведення конкурсу, наслідком чого мають місце факти порушення умов та порядку проведення конкурсу на зайняття посади Голови Національного агентства з питань державної служби, які істотно вплинули на його результати;

- відповідно до статті 30 Закону України «Про державну службу» зобов`язати Кабінет Міністрів України, як суб`єкта призначення Голови НАДС, оголосити повторний конкурс на зайняття посади Голови Національного агентства з питань державної служби.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2019 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та останній наданий строк для усунення виявлених судом недоліків.

Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову шляхом

- зупинення дії Розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року №858-р «Про оголошення конкурсу на зайняття посади Голови Національного агентства з питань державної служби»;

- заборони Комісії з питань вищого корпусу державної служби вчиняти дії з проведення конкурсу на зайняття вакантної посади Голови Національного агентства з питань державної служби на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року №858-р «Про оголошення конкурсу на зайняття посади Голови Національного агентства з питань державної служби».

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що оскаржуваним розпорядженням було оголошено конкурс на зайняття посади Голови Національного агентства з питань державної служби, до якого вона була допущена.

Вказаним розпорядженням визначено місце, час і дата початку проведення перевірки володіння іноземною мовою, яка є однією з офіційних мов Ради Європи, - місто Київ , вулиця Прорізна, 15, 10 година, 18 жовтня 2019 року.

В той же час, як зазначає позивач, перевірку володіння іноземною мовою для кандидатів на зайняття посади Голови НАДС було перенесено та проведено 15 жовтня 2019 року, про що, за доводами позивача, її повідомлено з грубим порушенням вимог законодавства України.

При цьому, позивач посилається на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року №844, яка набрала чинності 26 вересня 2019 року, внесено зміни до пункту 17 Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №246 (зі змінами і доповненнями) щодо способу повідомлення кандидатів про зміну Умов конкурсу будь-якими засобами телекомунікаційного зв`язку.

Станом на 21 жовтня 2019 року, як стверджує позивач, її не було повідомлено про рішення Комісії щодо допуску/не допуску до наступного етапу конкурсу.

Крім того, позивач посилається й на те, що при проведенні тестування на знання законодавства для кандидатів на заняття посади Голови НАДС були допущені грубі порушення Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, що призвело до порушення принципів проведення Конкурсу та, відповідно, до порушення прав позивача.

За твердженнями позивача, подальше проведення конкурсу всупереч вимог чинного законодавства без дотримання принципу рівності всіх учасників конкурсу унеможливить виконання рішення суду та ефективний захист її прав, оскільки само по собі визнання протиправним та нечинним оскаржуваного Розпорядження, за умови оголошення переможця та призначення його на посаду, не буде мати наслідком безпосереднього поновлення її прав та законних інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з заявою про забезпечення позову.

Заперечуючи проти задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, представник відповідача 1 у своїх запереченнях послався на те, що оскаржуваним розпорядженням Кабінету Міністрів України було оголошено конкурс на зайняття посади Голови Національного агентства з питань державної служби.

Вжиття заходів у даній адміністративній справі, за доводами представника відповідача 1, фактично було б ухваленням рішення суду без розгляду справи по суті без надання належної правової оцінки наявним у справі доказами, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, а тому просив у задоволенні заяви позивача відмовити.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову та заперечення представника відповідача 1 на заяву про забезпечення позову, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що підстави, з яких може бути вжито заходів забезпечення позову, є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Також, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено види забезпечення позову.

У відповідності до частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначає про наявність порушення вимог законодавства Комісією з питань вищого корпусу державної служби при проведенні конкурсу, оголошеного на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року №858-р.

В той же час, застосування судом обраних позивачем заходів забезпечення позову не може ґрунтуватись лише на доводах позивача про протиправність дій відповідача 2 при проведенні конкурсу, оголошеного на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року №858-р

Відтак, на переконання суду, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди її правам та інтересам до ухвалення рішення у даній справі, а викладені у заяві про забезпечення позову обставини свідчать про відсутність належного обґрунтування того, що захист прав та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

У рішенні від 09 січня 2007 року у справі «Інтерсплав» проти України» Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

Тобто, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З урахуванням зазначеного, у суду відсутні правові підстави вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Крім того, суд звертає увагу, що станом на день розгляду даної заяви судом не відкрито провадження в адміністративній справі, а надано позивачу строк для усунення недоліків, виявлених судом.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 153-155, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею (суддями). Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про відмову у забезпеченні адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова