Справа № 280/3724/19
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 жовтня 2019 року Справа № 280/3724/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши у порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дитини - інваліда ОСОБА_2

до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дитини - інваліда ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району (далі - відповідач), в якому позивач просить:

-визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні, нарахуванні та виплаті щомісячної адресної допомоги для покриття для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг позивачу та її сину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1;

-зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу як уповноваженому представнику сім`ї, щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з моменту звернення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 14.06.2017 року №7468 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та вважає протиправними дії відповідача щодо відмови їй у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяви. Вважає рішення відповідача про відмову позивачу та її сину дитині - інваліду ОСОБА_2 у виплатах щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання протирічить самому цільовому призначенню грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ №505. Також вказує, що у власності має нерухомість (будинок), який знаходиться в аварійному стані та в будинку відсутнє опалення, вода, світло, частково зруйнований дах, тріщини в стінах. Дані істотні умови унеможливлюють проживання в даному будинку навіть в літній сезон, а також згідно висновку Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» будинок є не придатним для проживання. Тому наявність у позивача такого будинку ніяк не повинно було вплинути на призначення адресної допомоги. Вважаючи дії відповідача протиправними просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав з підстав, викладених у поданому представником відповідача відзиві (вх. №37060 від 06.09.2019). Зазначає, що позивачка звернулась до управління з заявою про призначення адресної допомоги. До своєї заяви позивачка додала висновок про технічний стан будівельної конструкції будинку, виданий 24.07.2018 року Запорізьким відділенням Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій». У висновку зазначено, що технічний стан будівельних конструкцій житлового будинку та прилеглої до нього веранди, відсутність всіх інженерних комунікацій не дає можливості проживання в даному будинку. Відповідачем розглянуто заяву та доданий до неї висновок про технічний стан будівельної конструкції будинку та прийнято рішення про відмову в призначені адресної допомоги. Вказане рішення прийнято управлінням відповідно до пункту 5 Порядку, надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Оскільки висновок про технічний стан будівельної конструкції будинку не відповідає вимогам додатку до постанови КМУ №505 від 01.10.2014, управлінням було прийнято вищезазначене рішення про відмову у призначенні позивачу адресної допомоги. Просить відмовити в задоволені позовних вимог.

Ухвалою суду від 06.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у межах строку, встановленого ст. 258 КАС України.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , та її син ОСОБА_2 перебувають на обліку у відповідача як особи, переміщені з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою від 14.06.2017 року № 7468 (а.с.7).

Позивачка звернулася з заявою від 09.11.2018 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, в якій зазначила що є будинок, але даний будинок не придатний для проживання про що свідчить заключення про технічний стан будівельних конструкцій. Наявність непридатного для проживання будинку не є підставою для відмови у призначенні адресної допомоги. Просила призначити щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України. До заяви позивачем додано копію витягу заключення про технічний стан будинку (а.с.22).

Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району листом 11.12.2018 року №Г-974-02 розглянуто звернення, яким відмовлено позивачу у призначенні щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в томі числі на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки у власності позивача є будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана нерухомість знаходиться в інших регіонах ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях. Заключення про технічний стан будівельних конструкцій, яке додано до заяви не є документом, який підтверджує непридатність житлового приміщення для проживання. Позивачем не підтверджено непридатність для проживання житлового приміщення, яке вона має у власності, а саме не надано Акт обстеження технічного стану житлового приміщення.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, оцінивши надані докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню разом з тим вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення щомісячної адресної допомоги переміщеним особам визначається «Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які перемішуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. № 505 (надалі - Порядок № 505).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Абзацом 1 пункту 3 Порядку № 505 визначено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах.

Пунктом 3 Порядку № 505 зазначено, що для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до уповноваженого органу із письмовою заявою, складеною у довільній формі, про надання грошової допомоги і подає документи, визначені цим пунктом.

Пунктом 6 Порядку № 505 визначено, що грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

Судом встановлено, що у власності позивача є будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Довідки Дмитрівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 06.11.2014 року № 554/02-02-14, будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , перебуває в аварійному стані. Будинок для проживання непридатний. Відсутня вода, опалення, електропроводка, меблі та інші побутові речі з будинку вкрадені. Для виконання ремонтних робіт екскаватором, господарі прибрали паркан. Протікає дах, з`явилася тріщина в стіні будинку. На даний час зареєстрованих громадян за даною адресою немає і з весни 2011 року ніхто не проживає (а.с.12).

Також в матеріалах справи наявний висновок Запорізького відділення Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» від 24.07.2018 року, про технічний стан будівельних конструкцій житлового будинку АДРЕСА_1 . З даного висновку вбачається, що будинок є непридатним для проживання (а.с.28-35).

Статтею 7 Житлового Кодексу України та Положенням про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 26 квітня 1984 року № 189 врегульовано питання щодо визнання житлового будинку непридатним для проживання (далі- Положення).

Абзацом 2 п. 5 Положень передбачено, що в разі неможливості або недоцільності проведення капітального ремонту житлово-експлуатаційна організація вносить до виконкому районної, міської, районної у місті Ради народних депутатів пропозицію про визнання жилого будинку (жилого приміщення) таким, що не відповідає вказаним вимогам і є непридатним для проживання.

Також відповідно до статті 6 Житлового Кодексу України, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється.

Разом з цим відповідно до державних будівельних норм України «Будинки і споруди житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005» затвердженого Наказом Держбуду України 18.05.2005 №80. Житлове приміщення - опалюване приміщення, розташоване у надземному поверсі, призначене для цілорічного проживання і яке відповідає санітарно-епідеміологічним вимогам щодо мікроклімату і повітряного середовища, природного освітлення, допустимих рівнів нормованих параметрів відносно шуму, вібрації, ультразвуку та інфразвуку, електричних та електромагнітних полів та іонізуючого випромінювання.

Суд встановив з Довідки Дмитрівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 06.11.2014 року № 554/02-02-14 та з висновку Запорізького відділення Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» від 24.07.2018 року, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває в аварійному стані та будинок для проживання непридатний. Відсутня вода, опалення, електропроводка, меблі та інші побутові речі з будинку вкрадені. Для виконання ремонтних робіт екскаватором, господарі прибрали паркан. Протікає дах, з`явилася тріщина в стіні будинку.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні адресної допомоги позивачу як внутрішньо переміщеній особі за заявою позивача.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не представлено також доказів правомірності відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги для покриття для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дитини - інваліда ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району щодо відмови у призначенні, нарахуванні та виплаті щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 та сину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району призначити та виплатити ОСОБА_1 як уповноваженому представнику сім`ї, щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з моменту звернення.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В.Стрельнікова