Справа № 490/10179/18
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

судді - Гуденко О.А., за участю секретаря судового засідання Дудник Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Миколаївської митниці ДФС Сизова Миколи Вікторовича , третя особа Миколаївська митниця ДФС про скасування постанови Миколаївської митниці ДФС ,-

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2018 року позивач звернувся звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом до суду із позовом до відповідача про скасування постанови Миколаївської митниці ДФС постанови заступника начальника Миколаївської митниці ДФС Сизова М.В. в справі про порушення митних правил № 0140/50400/18 від 29 серпня 2018 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного Кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 458 431,56 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуванан постанова у справі про порушення митних правил прийнята відповідачем неправомірно, без встановлення усіх обставин справи, зокрема, які саме дії позивача свідчать про використання ним автомобіля, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими були надані такі пільги. Зазначив, що дане правопурешення має спеціального суб`єкта -особу,що ввозить на митну територію Україну товао, тоб субєктом може бути лише декларант товару , яким ОСОБА_1 , не є і ніколи не був. До того ж, оскільки позивач не ввозив транспортний засіб на територію України, у нього не міг бути умисел на ухилення від сплати митних платежів , як і не виник такий обов`язок взагалі.

Також об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини, які посягають на порядок використання пільгового митного режиму щодо ввезення товарів на митну територію України, а не транспорних засобів, як у даному випадку- адже автомобіль використовувася особою для власних потреб і перебував у сообистому корситуванні, а не використовувався як товар.

Крім того, вказав, що він не повідомлявся у спосіб та у строки встановлені митним законодавством про порушення відносно нього справи, а також не запрошувався на розгляд справи про порушення митних правил, за наслідками розгляду якої прийнято оспорювану постанову - що грубо порушило його право на захист та отримання прваової допомоги.

Також зазначив, що сума штрафу була визначена безпідставно та необгрунтовано , адже автомобіль не оглядався експертом.

27 серпня 2019 року від Миколаївської митниці ДФС надійшов відзив на позов, в якому вони вважають позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Справу передано на розгляд судді Гуденко О.А. 26.03.2019 року. Ухвалою суду від 29.03.2019 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 03 вересня 2019 року клопотання представника позивача адвоката Канікаєва Юрія Олеговича про забезпечення адміністративного позову задовольено частково .

Зупинено стягнення з ОСОБА_1 суми штрафу на підставі постанови заступника начальника Миколаївської митниці ДФС Сизова М.В. в справі про порушення митних правил № 0140/50400/18 від 29 серпня 2018 року.

Зупинено проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження Центральним ВДВС м.Миколаєва ГТУЮ в Миколаївській області ВП № 57462577, відкритого за виконавчим документом "Постанова № 0140/50400/18 виданий 29.08.2018 Миколаївською митницею ДФС.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позову з викладених в ньому підстав, в останнє судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої позов підтримав, просив вирішити спір за його відсутності.

Представник третьої особи Миколаївської митниці ДФС в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з викладених в відзиві на позов підстав

Відповідач заступник начальника Миколаївської митниці ДФС Сизов М.В.в судове засідання засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи в порядку статей 126, 127 КАС України.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та наявні докази, надані учасниками процесу в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Зі змісту ст.485 Митного кодексу України вбачається, що склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Статтею 530 МК України визначено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю. Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні встановлено, що 12 жовтня 2014 громадянином Грузії ОСОБА_7 через пункт пропуску «Одеський морський торгівельний порт" митного поста «Одеса-Центральний » Одеської митниці ДФС у митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року" по смузі руху "зелений коридор" з метою особистого користування на митну територію України було ввезено товар - транспортний засіб марки «Мерседес-Бенц", р.н. НОМЕР_1 , країна реєстрації - Республіка Грузія.

27 квітня 2018 року за матеріалами патрульної полції УПП в Миколаївсбкій області щодо використання 06.03.2018 року у м.миколаїв, у стані алкогольного сп`яніння громадянином ОСОБА_3 даного транспортного засобу , Миколаївською митницею ДФС відносно ОСОБА_3 , був складений проткокол про порушення митних правил № 0080/50400/18, за ознаками ст. 485 МК Ураїни.

Під час провадження по справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_4 до матеріалів справи стороною захисту була надана постанова апеляційого судуд миколаївської області від 13 червня 2018 року , відповідно до якої провадження у справі про притягнення до адмініст артивної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністмартивного правопорушення за ч.2 ст. 130 КупАП закрито за відсутністю складу адімінстративного правопорушення , так як не було встановлено що керування даним транспортним засобом здійснював безпосередньо ОСОБА_3 .

При цьому, як вбачається з даної постанови від 13.06.2018 року , номер провадження № 33/784/273/18 , допитаний в якості свідка ОСОБА_1 поямнив, що саме він 06.03.2018 року керував транспортним засовобом "Мерседес-Бенц" р/н НОМЕР_1 ( GE ) .

23 липня 2018 року до Миколаївської митниці ДФС від слідчого Управління ГУНП в Миколаївській області надійшла копія протоколу допиту свідка ОСОБА_1 від 14.05.2018 року , в якій останній зазначає, що 06 березня 2018 року керував зазначеним транспортним засобом, ключі від якого йому надав батько ОСОБА_3 , - дядя ОСОБА_5 , у якого і перебував цей автомобіль у дворі приватного будинку , для того, щоб відвезти сина, другом якого він є, у певне місце та просто покататися.

Для визначення вартості автомобіля станом на час ввезення атомобіля на мину територію укрїни 12.10.2014 року Миколаївською митнецею ДФС до РТПП Миколаївської області був направлений лист щодо проведення експертизи , наданий висновок експертного автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 140-472 від 19.04.2018 року , яким визначена вартість автомобіля у розмірі 69 945 грн, та був використаний відповідачем у спараві про порушення митних правил.

01.08.2018 Митницею ДФС у відношенні громапдянина -резидента ОСОБА_1 був складений протокол про ПМП №0140/50400 /18 за ознаками правопорушення за ст. 485 МК України,. Даний проткол направлявся на відому адресу реєстрації позивача та викликався на розгляд справи і 01 серпня, і 14 та 29 серпня 018 року, проте ОСОБА_1 , за викликом до відповідача не зявився. примірник протоколу із зазначенням дати та часу розгляду справи направлено, що підтверджується копіямии зворотніх поштових повідомлень ПАТ «Укрпошта» .

29 серпня 2018 року відповідачем винесено Постанову в справі про порушення митних правил № 0140/50400/18 від 29 серпня 2018 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК Укрїани та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 458 431,56 грн.

Як вбачається зі зімісту оскаржуваної постанови, митницею встановлено, що фактично товар - автомобіль марки "Мерседес-Бенц" , р/н НОМЕР_1 GE) , фактично використовувався для власних потреб саме громадянином Російської Федерації - резидентом ОСОБА_1 06.03.2018 року в мМиколаєві по вул.Соборна, 1-А. Отже він здійснив неправомірне використання на митній території України товару - вказаного автомобіля , стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, чим ухилився від сплати до державного бюджету України митних платежів на загальну сумум 248 603, 62 грн.

Зазначене стало підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності за статтею 485 МК України, яка полягає у неправомірному використанні на митній території України товару - автомобіля марки "Мерседес-Бенц" р/н НОМЕР_1 GE ) , стосовно якого надані пільги щодо сплати митних платежів в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги.

примірник постанови в цей же день направлений громадянину ОСОБА_3 за місцем реєстрації.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил, процесуальні дії та порядок їх проведення, оскарження постанов у справах про порушення митних правил визначено розділом ХІХ МК України.

Відповідно до частини першої статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Так, згідно зі статтею 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Приписами статті 95 МК України встановлено строк транзитного перевезення, який для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до статті 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, не повинні використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту, та мають бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, встановленого статтею 95 зазначеного Кодексу.

Згідно зі статтею 284 МК України за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених розділом V «Митні режими» цього Кодексу, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом до товарів, поміщених у митний режим транзиту.

Пунктом 2 частини першої статті 292 МК України визначено, що митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що нормами МК України встановлено особливі вимоги щодо використання митного режиму транзиту, які полягають у виконанні обов`язків щодо строку транзитного перевезення для автомобільного транспорту та заборони використання транспортних засобів з будь-якою іншою метою, окрім транзиту. Лише при виконанні таких умов застосовується умовно повне звільнення від оподаткування ввізним митом.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, полягає у заявлені в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Під використанням товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, в даному випадку повинен був розумітися факт перебування транспортного засобу у користуванні позивача - пр нездійснення ним передбачених законодавством дій по завершенню митного режиму «транзит».

З метою правильного вирішення справи по суті необхідно перевірити, чи дотримана органом доходів і зборів процедура розгляду справи про порушення митних правил, за наслідком якої позивача притягнуто до відповідальності. Позивач зазначає, що всупереч вимогам митного законодавства, останній не був належним чином повідомлений про порушення відносного нього справи № 0294/50800/18, що позбавило права на участь при її розгляді.

Статтею 487 Митного кодексу України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 488 Митного кодексу України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

За змістом статті 494 Митного кодексу України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

У разі потреби в протоколі зазначаються також місце, дата і час розгляду справи про порушення митних правил.

У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митниці адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

В силу статті 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 526 Митного кодексу України передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Отже, законодавцем визначено послідовний алгоритм дій посадової особи органу доходів і зборів у разі виявлення порушення митних правил шляхом складання протоколу за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з зазначенням у ньому місця, дати і часу розгляду справи про порушення митних правил. Такий протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками, а у разі відсутності особи, яка притягається до відповідальності, або її відмови від підпису протоколу, такий протягом трьох робочих днів надсилається поштою за наявною в митниці адресою (місце проживання або фактичного перебування). Справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач листами від 25.07.2018,01.08.2018 та від 14.08.2018 повідомляв ОСОБА_1 про необхідність з`явитися до Митниці ДФС 01 серпня, 14 серпня та 29 серпня 2018 з метою вирішення питання щодо складення протоколу про порушення митних правил, згодом митницею направлено позивачу примірник протоколу про порушення митних правил та повідомлено про час та місце розгляду справи.

Той факт, що в зазначений період часу позивач не перебував за повідомленою ним адресою, не спростовує того, що відповідачем дотримано вимоги статті 526 МК України, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач завчасно та належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи про порушення митних правил, тому за відсутності клопотання про перенесення розгляду справи, її розглянуто за відсутності позивача.

З огляду на наведене, посилання позивача на те, що розгляд справи про порушення митних правил здійснено за його відсутності, чим порушено його право на захист, на думку судуд, є безпідставним.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 4 ч.1 п.39 МК України, платник податків це особа, на яку відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладено обов`язок зі сплати митних платежів. При цьому податкова пільга передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті (ст.30ПК України).

Відповідно ст. 293 МК України особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант. Пунктом 3 частини 2 ст. 293МК України вказаний обов`язок, у разі недотримання положень цього Кодексу щодо користування та розпорядження товарами або виконання інших вимог і умов, установлених цим Кодексом для застосування митних режимів, що передбачають умовне повне або часткове звільнення від сплати митних платежів, покладений на особу, відповідальну за дотримання митного режиму. Аналогічні положення щодо сплати суми податкового зобов`язання та пені відповідно до Податкового кодексу України особою, відповідальною за дотримання режиму тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами передбачені частиною 2 ст. 105 МК України.

Як вбачається з матеріалів справи автомобіль марки Mercedes Бенц , р/н НОМЕР_1 , країна реєстрації Грузія , щодо якого надано пільги при переміщенні через кордон, був ввезений на митну територію України 22.10.2014 року в режимі «тимчасове ввезення» нерезидентом громадяннином Грузії ОСОБА_6 , саме який і взяв на себе обов`язки щодо дотримання правил режиму тимчасового ввезення.

Згідно ст. 380 ч. 4 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Однак, вказане положення не відповідає ст. 7 Додатку С Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), де зазначено, що транспортні засоби приватного використання можуть використовуватись третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення. Кожна договірна сторона (країна учасниця Конвенції, якою є і Україна) може дозволити таке використання особою, яка постійно проживає на її території, зокрема, якщо вона використовує транспортний засіб від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.

Позивач не міг мати прямий умисел на вчинення будь-якого порушення митних правил, оскільки не є ані власником транспортного засобу, ані особою, відповідальною за дотримання правил митного режиму, ані взагалі заінтересованою в цьому особою.

Відповідно до ст. 531 ч. 1 п. 1 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Проте , з матеріалів справи беззаперечно вбачається, що такі платежі повинен був сплачувати не ОСОБА_1 і пільги щодо сплати митни платежів були надані не йому - отже він не міг ухилятися від їх сплати.

Таким чином, оскільки позивач не є декларантом відповідного транспортного засобу та особою відповідальною за дотримання режиму тимчасового ввезення, а також не є платником митних платежів при його ввезенні на територію України на вказаних умовах, суд дійшов до висновку, що позивач не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та не може нести адміністративну відповідальність за зазначене правопорушення - зі змісту ст. 485 МК України вбачається, що склад такого порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей.

Висновок про виявлення факту порушення митних правил, який відповідно до ст. 360 МК України є підставою для порушення справи про порушення митних правил, повинен робитись виключно за умови достатності даних, що вказують на наявність складу правопорушення, елементом якого є вина суб`єкта.

Вказане узгоджується із постановою Верховного Суду від 16.10.2018 року №640/13072/16а, від 13.12.2018 року №759/360/17, від 11.09.2018 року №490/7 096/16а.

Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил, встановлених ст. 531 МК України є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Вирішуючи спір суд враховує, що за ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів наявності протиправної мети дій ОСОБА_1 щодо неправомірного використання на митній території товару в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги ( суд додаткового звертає увагу на те, що відповідачем взагалі не зазначено - в яких інших цілях використовувався цей автомобіль позивачем і в чому полягає непраомірність його використання ОСОБА_1 , саме з точки зору дотримання митних правил ) , як і ухиляння від сплати митних платежів чи зменшення їх розмірудо державного бюджету України Миколаївською митницею ДФС в процесі розгляду справи не надано.

З наявних у справі доказів суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ч. 3 ст. 2 КАС України прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не обґрунтовано, тобто без повного дослідження об`єктивної та суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, дійшовши передчасного висновку про наявність необхідних складових складу адміністративного правопорушення ( суб`єкта та суб`єктивної сторони оскільки позивач не є декларантом відповідного транспортного засобу та особою відповідальною за дотримання режиму тимчасового ввезення, а також не є платником митних платежів при його ввезенні на територію України на вказаних умовах)- що є підставою для задоводлення позову.

Що стосується інших твердженя позивача та заперечень представника Миколаївської митниці ДФС , то Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 28.11.2018 року в десятиденний строк після того, як йому стало відомо про оскаржувану постанову , зя кою він ознайомився в матеріалах виконавчого провадження 19.11.2018 року , отже строк на звернення до суду з цим позовом підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 3, 8, 9, 11, 19, 139, 159-165, 255 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з вказаним позовом .

Позов ОСОБА_1 до заступника начальника Миколаївської митниці ДФС Сизова Миколи Вікторовича , третя особа Миколаївська митниця ДФС про скасування постанови Миколаївської митниці ДФС - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0140/50400/18 від 29 серпня 2018 року, винесену заступником начальника Миколаївської митниці ДФС Сизовим Миколою Вікторовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного Кодексу України з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 458 431,56 грн.

Закрити провадження у справі про порушення митних правил № 0140/50400/18про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, визначені статтею 286 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Гуденко О.А.