Справа № 815/4082/16
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №815/4082/16, адміністративне провадження №К/9901/30830/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Берназюка Я.О., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2016р. (суддя - Катаєва Е.В.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2017р. (судді - Турецька І.О., Стас Л.В., Косцова І.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив (з урахуванням уточнення позовних вимог):

визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» (далі - Уповноважена особа Фонду) стосовно ненадання інформації щодо нього як вкладника, який має право на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд);

зобов`язати Уповноважену особу Фонду подати до Фонду інформацію щодо нього як вкладника, який має право на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду за договором банківського вкладу фізичних осіб (депозиту) від 20.01.2014р. Вклад «ПКлієнт 3м 6%» вид вкладу «Постійний клієнт» 3 міс що міс.») від 21.01.2015р., № 490016908 у сумі 189 720,06 грн.;

визнати протиправною бездіяльність Фонду щодо неприйняття рішення про затвердження доповнень до Загального реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду щодо нього та зобов`язати прийняти таке рішення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є вкладником в розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідачі протиправно не включили його до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки таке невключення суперечить вимогам закону та порушує його право, як вкладника, на отримання гарантованої суми вкладу.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2016р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2017р., позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не затвердження змін до Загального реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду, на підставі додаткового переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», наданого Уповноваженою особою Фонду, до якого включено позивача з належною йому сумою в розмірі 189 720,06грн на підставі договору банківського вкладу від 21.01.2015р. №490016908.

Зобов`язано Фонд затвердити зміни до Загального реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду, на підставі додаткового переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», наданого Уповноваженою особою Фонду, відносно позивача, який включений у додатковий перелік вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», наданого Уповноваженою особою Фонду, з належною йому сумою на відшкодування в розмірі 189 720,06грн на підставі договору банківського вкладу від 21.01.2015р. №490016908.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що дії Фонду та Уповноваженої особи Фонду повністю відповідають положенням Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Договір позики є нікчемним з підстав статті 228 ЦК України, договір банківського депозиту (вкладу) укладений з позивачем є нікчемним на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 цього Закону.

Заперечення на касаційну скаргу від позивача до суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частин 1, 2, 4 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах, 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Згідно частин 1, 2, 5, 6 статті 27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом трьох робочих днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно пункту 7 частини 3 статті 38 цього Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстави, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Частиною 4 статті 38 цього Закону передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

В ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що 21.01.2015р. між позивачем та ПАТ «ІМЕКСБАНК» укладено Договір №490016908 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014р. Вклад «ПКлієнт 3м6%» (вид вкладу «Постійний клієнт» 3 міс що міс.»). Відповідно до умов договору сума вкладу у розмірі 12 000 доларів США, дата повернення вкладу 24.04.2015р. (а.с. 11)

Згідно виписки по особовому рахунку за 21.01.2015р. на банківський рахунок позивача був здійснений переказ коштів в сумі 12 000 доларів США. (а.с. 12)

26.01.2015р. Правлінням Національного банку України була прийнята постанова № 50 "Про віднесення публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних", на підставі чого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.01.2015р. № 16 "Про запровадження тимчасової адміністрації у AT "ІМЕКСБАНК", згідно з яким з 27.01.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію - Северина Ю.П.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 84 від 23.04.2015р. строк проведення тимчасової адміністрації в АТ "ІМЕКСБАНК" та повноваження уповноваженої особи Фонду продовжено до 26.05.2015 включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 21.05.2015р. № 330 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ІМЕКСБАНК", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.05.2015р. № 105 "Про початок процедури ліквідації АТ "ІМЕКСБАНК" та призначення уповноваженою особою на ліквідацію банку Северина Ю.П. строком на один рік з 27.05.2015 по 26.05.2016 включно. (а.с. 97)

15.12.2015р. адвокатом позивача було направлено уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ІМЕКСБАНК" заяву щодо виплати гарантованої суми за вкладом. (а.с. 19)

Листом від 22.12.2015р. №9343 Уповноважена особа Фонду повідомила позивача про те, що за результатами перевірки правочинів банку встановлено, що за участю позивача проведено ряд операцій, що за попередніми висновками можуть містити ознаки нікчемності на підставі п. 7 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а нетиповий характер їх вчинення - свідчить про здійснення спроби клієнтами за штучно-створених підстав отримати задоволення своїх вимог та коштів Фонду. Позивача, також, повідомлено про тимчасове зупинення виплат за всіма операціями, проведеними з його участю та запропоновано надати письмові пояснення та документи. (а.с. 17)

Листом від 14.03.2016р. №1276 Уповноважена особа Фонду повідомила представника позивача про те, що 18.01.2016р. на адресу Директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вих. №207 від 18.01.2016р. направлено обгрунтування «Про внесення змін до переліку вкладників, які мають право на отримання сум гарантованого відшкодування» з доданням змін до переліку вкладників на паперовому та електронному носіях, а 29.02.2016р. за №1143 направлено лист «Про відображення у Переліку», в якому викладений перелік вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами за рахунок Фонду, з розмірами належних сум відшкодування на паперовому та електронних носіях, до яких увійшов ОСОБА_1 (а.с. 35)

Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач є вкладником на підставі статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і на нього поширюються гарантії вкладника неплатоспроможного банку.

Крім того, суди виходили з того, що Уповноваженою особою Фонду було направлено лист від 29.02.2016р. №1143 на адресу Фонду щодо зміни Переліку вкладників, в якому наявний позивач, тому не підлягають задоволенню вимоги позивача до Уповноваженої особи Фонду, оскільки нею здійснені надані законом повноваження, а саме щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Судами встановлено, що Фонд підтвердив отримання листа щодо змін Переліку вкладників, які мають право на гарантоване відшкодування за вкладом за рахунок Фонду, у якому наявний позивач. В цьому листі Фонд не погодився з позицією Уповноваженої особи Фонду, а тому у нього відсутні правові підстави для включення позивача до Загального реєстру вкладників.

Суди виходили з того, що посилання Фонду на віднесення банку до категорії проблемних, відповідно статті 75 Закону України «Про банки та банківську діяльність», заборону використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки в національній та іноземній валюті є безпідставним, оскільки виходячи з положень вказаної статті немає прямих заборон на проведення будь-яких операцій за чинними договорами, що призводять до збільшення гарантованої суми відшкодування з боку Фонду. Крім того, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не пов`язує негативних правових наслідків для правочинів, укладених між банком та клієнтом, після винесення постанови НБУ про віднесення банка до категорії проблемних.

Крім того, суди виходили з того, що посилання відповідача на п. 11 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що Фонд не відшкодовує кошти, розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду є недоречним, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 не стосувалися обставин відшкодування або стягнення коштів розміщених на рахунках ПАТ «ІМЕКСБАНК».

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що між позивачем та банком укладено договір банківського вкладу, позивач в силу положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відповідає вимогам до вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, а тому суди обгрунтовано прийняли рішення про часткове задоволення позову.

В ході розгляду справи судами встановлено, що посилання Фонду на той факт, що спірний договір банківського вкладу позивачем укладено у період дії постанови Національного банку України, якою банк віднесено до категорії "проблемних", є необґрунтованими, оскільки рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею відповідно до статті 75 Закону України "Про банки та банківську діяльність", а чинне на час виникнення спірних правовідносин законодавство не пов`язувало право особи на включення до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з моментом віднесення банку до категорії проблемних.

Відповідачем не доведено, що кошти на рахунок позивача надійшли внаслідок перерахування коштів на вкладний рахунок фізичною особою з метою створення штучного зобов`язання Фонду на відшкодування коштів за рахунок держави, а також є необгрунтованими посилання на те, що здійснивши зазначену вище операцію банк надав кредитору переваги (пільги), прямо не встановлені для нього законодавством чи внутрішніми документами банку.

Крім того, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» включила позивача до переліку вкладників, тому у відповідача відсутні підстави для не включення його до Загального реєстру вкладників, які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Посилання відповідача в обгрунтування касаційної скарги на рішення Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2017р. про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку позивача також є безпідставним, оскільки таке рішення прийняте після виникнення спірних правовідносин і не могло бути на той час підставою для невчинення відповідачем дій щодо невключення позивача до Загального реєстру.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2016р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Я.О. Берназюк

В.М. Кравчук