Справа № 420/5077/19
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5077/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Одеса

Зала судових засідань №21

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

За участю секретаря Макаренко А.І.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 ,

Від відповідача: Кібалко А.О.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКППНОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) про визнання протиправними дій щодо надання неповної та недостовірної інформації та зобов`язання надати перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які полягають у наданні неповної інформації у відповіді від 05.04.2019 №746/Л-11 на інформаційний запит від 02.04.2019 року за №746/Л-11 пенсіонера МВС України ОСОБА_1 щодо неврахування зміни групи інвалідності;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які полягають у наданні недостовірної інформації у абзаці четвертому відповіді від 05.04.2019 №746/Л-11 на інформаційний запит від 02.04.2019 року за №746/Л-11 пенсіонера МВС України ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надати належним чином засвідчений перерахунок пенсії пенсіонера МВС України ОСОБА_1 від загальної суми 24830,26 гривень, який вказаний у довідці про грошове забезпечення для перерахунку пенсії №4385, до встановлених груп інвалідності починаючи з 01.01.2016 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у порядку статті 263 КАС України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2019 року вирішено проводити розгляд справи №420/5077/19 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання на 24.10.2019 року.

У судове засідання 24.10.2019 року сторони з`явились.

В обґрунтування позову та у поясненнях по справі позивач зазначає, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із запитом на отримання публічної інформації щодо проведення перерахунку йому пенсії за оновленою довідкою ГУ МВС в Одеській, на що отримав відповідь від 05.04.2019 року. У вказаній відповіді позивач вбачає надання йому неповної та недостовірної інформації, а у перерахунку - неповні відомості з урахуванням встановленої йому групи інвалідності. З таких підстав позивач вбачає протиправність у діях Головного управління щодо надання йому такої інформації. На підтвердження правової позиції позивач зазначає, що:

по-перше, неповнота наданої Головним управлінням інформації полягає у тому, що у ній не відображені відомості щодо перерахунку пенсії у урахуванням встановленої позивачу 18.09.2017 року ІІ групи інвалідності, у перерахунку пенсії відображені відомості щодо ІІІ групи інвалідності;

по-друге, Головне управління у відповіді зазначило недостовірну інформацію, а саме визначило, що місячні додаткові види грошового забезпечення згідно із довідкою ліквідаційної комісії ГУ МВС в Одеській області були виплачені позивачу за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Позивач вважає, що Головне управління невірно застосувало поняття «призначення» пенсії та «перерахунок» пенсії, а довідка №4385 була видана саме для перерахунку. За таких умов підстав ділити суму грошової допомоги на 24 у пенсійного органу підстав немає, а тому відомості, надані у відповіді від 05.04.2019 року, є хибними.

18.09.2019 року за вх. №ЕП/6810/19 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Головне управління ПФУ в Одеській області заперечує проти заявлених вимог та зазначає, що пенсійним органом на запит позивача було надано повну, достовірну та точну інформацію. В обґрунтування правової позиції представник вказує, що:

по-перше, надана Головним управлінням відповідь була направлена на предмет запиту позивача та стосувалась проведення перерахунку пенсії за оновленою довідкою №4385, виданої на виконання ухвали від 20.11.2018 року у справі №815/1586/18, а не на підставі зміни групи інвалідності позивача. Представник відповідача звернула увагу на ту обставину, що відомості щодо групи інвалідності пенсіонерів постійно обліковуються у пенсійному органі та відповідають дійсності, однак оскільки така інформація не запитувалась позивачем, то і надана вона не була;

по-друге, відомості щодо розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії були вирахувані на підставі Постанови КМУ №393 від 17.07.1992, а саме п.7, тобто у відповідності до норм чинного законодавства. Крім цього, представник Управління звертає увагу суду на те, що дане питання вже вирішувалось судом у рамках розгляду справи №815/1586/18, про що винесено ухвалу від 03.04.2019 року.

У судовому засіданні 24.10.2019 року сторони підтримали позиції, викладені у заявах по суті.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером МВС України, отримує пенсію по інвалідності (ІІ група, інвалідність внаслідок війни) (а.с.12).

До 18.09.2017р. позивач отримував пенсію як інвалід війни - ІІІ Група інвалідності згідно довідки МСЕК від 21.09.2015р.

За результатом розгляду адміністративної справи №815/1586/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Одеській області Ліквідаційної комісії, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання ГУ МВС України в Одеській області підготувати нову довідку про розмір грошового забезпечення пенсіонера ОСОБА_1 позивачу було видано оновлену довідку №4385 (а.с.14) про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, яка направлена до Головного управління ПФУ в Одеській області 05.12.2018 року (а.с.13), тримана Головним управлінням 11.12.2018 року.

19.12.2018р. відповідачем складено перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , перераховано з 01.01.2018р.; підстава перерахунку - рішення суду, де зазначено вид підвищення до пенсії - інвалід війни 3грн. (ст.7), підсумок пенсії - 11702,76грн., з 01.01.2019р. - 16188,33грн.

02.04.2019 року позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання інформації, у якому просив надати публічну інформацію про деталізований, поетапний перерахунок пенсії пенсіонера ОСОБА_1 відповідно до довідки №4385, отриманої 11.12.2018 року вхід.№14624/02 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 від загальної суми - 24830,26 грн. та надати належним чином засвідчений перерахунок пенсії відповідно до цієї ж довідки (а.с.15-16).

05.04.2019 року за №746/Л-11 від Головного управління надійшла відповідь на вказаний запит, де висвітлено порядок обчислення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення у відповідності до Постанови КМУ №393 від 17.07.1992, а саме п.7, а також надано Перерахунок пенсії від 19.12.2018 року (а.с.17-18).

Вважаючи відомості, надані відповідачем, неповними та недостовірними позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, є Закон України «Про доступ до публічної інформації».

Згідно ч.1 ст.1 Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

У відповідності до ч.1 ст.19 Закону запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Статтею 3 Закону визначено, що право на доступ до публічної інформації гарантується:

1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;

4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;

5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;

6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Стаття 12 визначає, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно п.1 ч.1 ст.13 Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

У відповідності до положень статті 15 Закону розпорядники інформації зобов`язані:

1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами;

2) систематично вести облік документів., що знаходяться в їхньому володінні;

3) вести облік запитів на інформацію;

4) визначати спеціальні місця для роб' ц» запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо;

5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації;

6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Спір, який виник, ґрунтується на двох аспектах:

1.включення до інформації відомостей щодо групи інвалідності позивача;

2.надання недостовірної інформації щодо порядку врахування додаткових щомісячних видів грошового забезпечення.

Стосовно першого аспекту суд зазначає наступне.

Стаття 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» чітко визначає обов`язок розпорядника інформації перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Представник відповідача зазначає, що відповідь була направлена на предмет запиту позивача та стосувалась проведення перерахунку пенсії за оновленою довідкою №4385, виданої на виконання ухвали від 20.11.2018 року у справі №815/1586/18, а не на підставі зміни групи інвалідності позивача.

Суд не може погодитись із тим, що це є допустимою підставою для надання недостовірної інформації. Цитована норма Закону чітко визначає обов`язки розпорядника інформації та не передбачає можливості надання достовірної інформації лише в частині запитуваної інформації. Якщо відповідь на запит інформації передбачає надання документа, у якому містяться відомості, які прямо заявником не запитувались, це не означає, що така інформація може бути недостовірною. Такі дії порушують норму п.6 ч.1 ст.15 Закону.

Як вбачається із матеріалів справи, у наданому позивачу перерахунку його пенсії на підставі довідки №4385 вказано основний розмір пенсії 60%, а у графі «Вид підвищення або надбавки до пенсії» вказано 3 групу інвалідності позивача.

Згідно ст.21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах:

а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку);

б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Тобто, перерахунок пенсії було здійснено 19.12.2018р. з урахуванням інформації про ІІІ групу інвалідності , хоча з 01.10.2017р. позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності на підставі акту огляду МСЕК №550 позивачу була встановлена друга група інвалідності (а.с.20).

Відповідачу мало б бути відомо про зміни групи інвалідності позивача, оскільки вона вказана у пенсійному посвідченні позивача № НОМЕР_1 , що видане Пенсійним фондом України.

Відповідач не заперечує того факту, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи.

За таких обставин, суд погоджується із позицією позивача щодо того, що в частині незазначення у відповіді та перерахунку пенсії ІІ групи інвалідності Головне управління ПФУ в Одеській області діяло протиправно, а тому позовна вимога щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які полягають у наданні неповної інформації у відповіді від 05.04.2019 №746/Л-11 на інформаційний запит від 02.04.2019 року за №746/Л-11 пенсіонера МВС України ОСОБА_1 щодо неврахування зміни групи інвалідності підлягає задоволенню.

Задоволенню підлягає і похідна позовна вимога щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надати належним чином засвідчений перерахунок пенсії пенсіонера МВС України ОСОБА_1 від загальної суми 24830,26 гривень, який вказаний у довідці про грошове забезпечення для перерахунку пенсії №4385, до встановлених груп інвалідності починаючи з 01.01.2016 року. Такий спосіб відновлення порушеного права, на переконання суду, є ефективним та відповідає завданням адміністративного судочинства.

Натомість, суд критично ставиться до доводів позивача щодо недостовірної інформації, визначеної у абзаці четвертому відповіді від 05.04.2019 №746/Л-11 на інформаційний запит від 02.04.2019 року за №746/Л-11 пенсіонера МВС України ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Перш за все, вказане питання було предметом розгляду заяви в порядку ст.383 КАС України щодо неналежного виконання рішення суду по справі №815/1586/18 від 25.05.2018 року.

В ухвалі Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 року суд зазначив, що «позиція позивача про те, що сума грошової допомоги 12622,85 грн. повинна бути повністю включена ГУ ПФУ в Одеській області до розміру грошового забезпечення позивача з якого повинен бути проведений перерахунок, не відповідає рішенню суду від 25.05.2018 року та ухвалі суду про встановлення способу подальшого виконання рішення суду від 20.11.2018 року, а тому відхиляється судом».

Такі висновки суду, відображені в ухвалі суду, яка набрала законної сили, судом враховуються при розгляді даної справи по суті.

По-друге, відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Зазначені у судовому рішенні у справі №815/1586/18 щомісячні додаткові види грошового забезпечення були відображені у довідці №4385 та вирахувані згідно вказаної вище норми для призначення пенсії Головним управлінням ПФУ в Одеській області, про що відповідач зазначив як у відповіді від 05.04.2019 року, так і у відзиві на позовну заяву.

Тобто, відповідач діяв у відповідності як до судових рішень, які набрали законної сили, так і до приписів чинного законодавства.

Суд відхиляє доводи позивача стосовно того, що Постанова №393 від 17.07.1992 року не визначена у Довідці №4385 як підстава для визначення сум грошового забезпечення. Суд вказує, що у довідці визначені акти, які визначають матеріально-правову основу нарахування суми грошового забезпечення, тоді як Постанова №393 визначає порядок визначення розміру пенсії, якою керується пенсійний орган. Таким чином, акти, визначені у довідці, не є вичерпним переліком нормативної бази для пенсійного органу для визначення суми пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідачем не доведено, що на запит ОСОБА_1 він надав достовірну та повну інформацію, тому на підставі вищевикладених висновків суду позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, у зв`язку із чим підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260-262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКППНОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) про визнання протиправними дій щодо надання неповної та недостовірної інформації та зобов`язання надати перерахунок пенсії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які полягають у наданні неповної інформації у відповіді від 05.04.2019 №746/Л-11 на інформаційний запит від 02.04.2019 року за №746/Л-11 пенсіонера МВС України ОСОБА_1 щодо неврахування зміни групи інвалідності.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надати належним чином засвідчений перерахунок пенсії пенсіонера МВС України ОСОБА_1 від загальної суми 24830,26 гривень, який вказаний у довідці про грошове забезпечення для перерахунку пенсії №4385, до встановлених груп інвалідності починаючи з 01.01.2016 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повне рішення складено та підписано суддею 28.10.2019р.

Суддя М.М. Аракелян

.