Справа № 520/8566/19
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

28 жовтня 2019 р. справа № 520/8566/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа Головне управління Державної Казначейської служби України у Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення сплаченого судового збору, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 в порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про 1) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (. юридична адреса: 61022 м. Харків, м-н Свободи, 5 Держпром, 3 під`їзд 2 поверх) сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області (, юридична адреса: 61166. м Харків, вул. Бакуліна, буд. 18) подання про повернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) 2850,00 грн. (дві тисячі вісімсот п`ятдесят гривень) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна згідно з квитанцією № 28 від 05.06.2019 року; 2) стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, юридична адреса 61022 м. Харків м-н. Свободи, 5 Держпром, 3 під`їзд 2 поверх) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) сплаченого судового збору у розмірі 768,40 гри (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Аргументуючи заявлені вимоги зазначив, що придбавав житло вперше, суму збору сплатив помилково.

Відповідач, Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, з поданим позовом не погодився. Вказав, що позивачем не надає до суду доказів помилковості сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Із наданих позивачем пояснень та доказів вбачається, що обов`язок щодо сплати збору в розмірі 2850 грн. для позивача встановив нотаріус при посвідченні договору, а не орган Пенсійного фонду.

Третя особа, Головне управління Державної Казначейської служби України у Харківській області, письмово своєї правової позиції по суті позову не висловив.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом установлено, що 05.06.2019 р. позивач у якості покупця уклав договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Копією квитанції №28 від 05.06.2019 р. підтверджені обставини оплати позивачем 2850,00 грн. збору до Пенсійного фонду України за договором купівлі-продажу майна на рахунок УДКСУ в Київському районі міста Харкова.

25.06.2019 р. позивач письмовою заявою звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо повернення сплачених коштів, що не спростовано сторонами по справі.

Листом від 05.07.2019р. №2968/Б-14 владний суб`єкт відмовив заявнику з підстав відсутності повноважень у тероргану ПФУ встановлювати первинність придбання житла.

На підтвердження обставин придбання житла вперше позивачем надано до матеріалів справи Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, що записи про право власності на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_1 відсутні (а.с.15).

Правовідносини з приводу сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій унормовані, насамперед, приписами Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" та деталізовані приписами Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій (затвердженого постановою КМУ від 03.11.1998р. №1740; далі за текстом - Порядок №1740).

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, урегульована, зокрема, приписами ст.ст. 43, 102 Податкового кодексу України та деталізована приписами Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013р. №787; далі за текстом - Порядок № 787).

Пунктом 5 даного Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Відповідно до пп.2 п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Правовий висновок Верховного Суду з приводу застосування перелічених норм права міститься у постанові від 13.12.2018р. по справі №813/969/17 (адміністративне провадження №К/9901/30016/18) і полягає у тому, що " … в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

Вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України про надання тлумачення терміна "придбавають житло вперше", що міститься у пункті 9 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України від 23 березня 2000 року №29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Відповідно до статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (PincovdandPine v. The Czech Republic), "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), "Трго проти Хорватії" (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу "належного урядування", згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу".

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 03.07.2018р. у справі №819/33/17.

Судом встановлено, що на підтвердження обставин придбання житла вперше позивачем надано до матеріалів справи Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, в якій зазначено, що записи про право власності на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_1 відсутні (а.с.15).

Суд зауважує, що пенсійний орган, як уповноважений суб`єкт владних повноважень зобов`язаний доводити той факт, що особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України при винесення рішення за письмовим зверненням громадянина про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідачем під час розгляду справи, не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість прийняття рішення - відмови, оформленої листом від 05.07.2019р. №2968/Б-14.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на Управління ПФУ покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Такий спосіб захисту порушених прав, які бути захищені судами, обрано в аналогічних справах, як і у поданій позовній заяві, зокрема, в постановах Верховного суду від 30 листопада 2018 року у справі №819/976/17, від 21 серпня 2018 року у справі №819/657/17, від 30 січня 2018 року у справі № 819/1498/17, від 31 січня 2018 року у справі №819/1667/17.

Оскільки інших доводів, окрім відсутності правового механізму повернення коштів, владний суб`єкт в основу оскарженого рішення не поклав, а цей мотив визнаний судом юридично неспроможним, то слід вважати підтвердженим факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах, що змушує суд застосувати інститут виходу за межі позовних вимог, здійснене владним суб`єктом волевиявлення у формі відмови визнати протиправним, а владного суб`єкта належить обтяжити обов`язком з урахуванням положень ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII та висновків постанови Верховного Суду від 13.12.2018р. по справі №813/969/17 (адміністративне провадження №К/9901/30016/18) подати до тероргану Державної казначейської служби висновок на повернення заявникові 2850,00грн. збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, сплаченого за квитанцією від 05.06.2019р. №6.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Вийти за межі позову.

Визнати протиправною та скасувати оформлену листом від 05.07.2019р. №2968/Б-14 відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, юридична адреса: 61022 м. Харків, м-н Свободи, 5 Держпром, 3 під`їзд 2 поверх) сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області (, юридична адреса: 61166, м Харків, вул. Бакуліна, буд. 18) подання про повернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) 2850,00 грн. (дві тисячі вісімсот п`ятдесят гривень) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна згідно з квитанцією № 28 від 05.06.2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, юридична адреса 61022 м. Харків м-н. Свободи, 5 Держпром, 3 під`їзд 2 поверх) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно ст. 255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Роз`яснити, що скарга може бути подана у порядку ч.1 ст.297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Старосєльцева