Справа № 620/2314/19
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року м. Чернігів Справа № 620/2314/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представників відповідача - Черевко А.П., Скоробагатої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Круїз-Таксі" до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Круїз-Таксі" (далі ПП «Круїз-Таксі») 15.08.2019 звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Чернігівській області (далі Управління), у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу уповноваженими особами від 14.02.2019 №25-01-009/0053/40.

Позовні вимоги мотивує тим, що в акті інспекційного відвідування відсутні посилання на належні та допустимі докази, які підтверджують позицію Управління про використання ПП «Круїз-Таксі» найманої праці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 До акту не долучено як докази матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки. Також відсутні будь-які ідентифікаційні дані зазначених осіб, документ на підставі якого встановлювалася особа.

Крім того, позивач зазначив, що ПП «Круїз-Таксі» не здійснює на даний час господарську діяльність, не використовує найману працю та не орендує приміщення.

Ухвалою судді від 29.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представники відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні, надали відзив на позов та зазначили, що висновок про порушення ПП «Круїз-Таксі» вимог частини третьої статті 24 КЗпПУ (допущення до роботи без укладення трудового договору) ґрунтується на поясненнях гр.гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які працювали на посаді диспетчера у позивача.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити, враховуючи такі обставини.

ПП «Круїз-Таксі» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 01.11.2011 внесено відповідний запис (а.с. 17-19). Згідно реєстраційних даних, місцезнаходження підприємства: АДРЕСА_1 74/164, м. АДРЕСА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, 09.01.2019 до Управління звернулась гр. ОСОБА_2 , яка повідомила, що з липня 2018 працювала у ПП «Круїз-Таксі» на посаді диспетчера без оформлення трудових відносин. На даний час директор ОСОБА_1 відмовляється виплачувати заробітну плату за грудень 2018 року, мотивуючи тим, що вона повинна відпрацювати 2 тижні (а.с. 46).

У зв`язку з наявним зверненням, на підставі наказу Управління від 22.01.2019 №22, уповноваженою особою видано направлення на проведення контрольного заходу від 22.01.2019 №74 щодо проведення інспекційного відвідування ПП «Круїз-Таксі» за адресою: м. Чернігів, вул. Незалежності, 74/164, адреса здійснення підприємницької діяльності: м. Чернігів, вул. П`ятницька, 49, у період з 23.01.2019 по 24.01.2019 (а.с. 45, 47).

Під час інспекційного відвідування (24.01.2019) інспектором праці було відібрано пояснення у гр. ОСОБА_3 , яка зазначила, що з кінця 2018 року працювала в ПП «Круїз-Таксі» на посаді диспетчера без укладеного трудового договору, з подобовим графіком роботи (з 9-00 поточного дня до 9-00 наступного дня) та одним вихідним днем. Заробітну плату отримувала нерегулярно і не в повному обсязі на особистий картковий рахунок від директора ПП «Круїз-Таксі» ОСОБА_1 . Також повідомила, що з 01.07.2018 по 01.12.2018 працювала разом з ОСОБА_2 (а.с. 54).

Аналогічні пояснення надала і гр. ОСОБА_2 (а.с. 53).

За наслідками інспекційного відвідування складено акт від 24.01.2019 №25-01-009/0053, у якому, враховуючи отримані від гр.гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснення, зазначено про порушення позивачем частини третьої статті 24 КЗпПУ. Так, у вказаному акті зазначено, що про фактичний допуск вказаних вище осіб до роботи диспетчера без видання директором ПП «Круїз-Таксі» наказу про прийняття працівника на роботу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тобто без належного оформлення трудового договору (а.с. 14-16).

14.02.2019 за наслідками розгляду справи про накладення штрафу на підставі вищевказаного акту інспекційного відвідування, уповноваженою особою прийнято постанову №25-01-009/0053/40 про накладення на ПП «Круїз-Таксі» штрафу у розмірі 250 380,00 грн. (а.с. 13, 49-51). Вказані штрафні санкції застосовано на підставі статті 259 КЗпП України, статті 53 Закону України «Про зайнятість населення», частини третьої статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пункту 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509, та на підставі абзацу 2 частини другої статті 265 КЗпП України, у зв`язку з тим, що працівників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 фактично допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу (ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України).

Вважаючи винесену відповідачем постанову про накладення штрафу уповноваженими особами протиправною, ПП «Круїз-Таксі» звернулось до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно частини 4 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Відповідно до статті 12 Конвенції Міжнародної організації праці №81 інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції, та здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються.

Статтею 16 вказаної Конвенції передбачено, що інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі Порядок №295; чинний на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до якого інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (далі органи контролю), посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження).

Згідно із пунктом 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі виконавчі органи рад).

Інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за зверненнями фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту (підпункти 2,3 пункту 5 Порядку № 295).

09.01.2019 ОСОБА_2 звернулась до Управління із заявою про порушення ПП «Круїз-Таксі» вимог трудового законодавства, у зв`язку з чим відповідачем, керуючись наведеними нормами права, було проведено інспекційне відвідування підприємства.

Також під час інспекційного відвідування ПП «Круїз-Таксі» (24.01.2019) інспектором відібрано пояснення у гр. ОСОБА_3 , яка зазначила, що працювала в ПП «Круїз-Таксі» на посаді диспетчера без укладеного трудового договору, з подобовим графіком роботи (з 9-00 поточного дня до 9-00 наступного дня) та одним вихідним днем. Заробітну плату отримувала нерегулярно та не в повному обсязі на особистий картковий рахунок від директора ПП «Круїз-Таксі» ОСОБА_1 Повідомила, що з 01.07.2018 по 01.12.2018 працювала разом з ОСОБА_2

ОСОБА_2 також надала пояснення 24.01.2019 у яких зазначила, що з 01.07.2018 по 01.01.2019 працювала у ПП «Круїз-Таксі» (а.с. 53).

За наслідками перевірки відповідачем складено акт від 24.01.2019 №25-01-009/0053 та постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 14.02.2019 №25-01-009/0053/40, у яких зазначено про порушення ПП «Круїз-Таксі» частини третьої статті 24 КЗпПУ, а саме: працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Однак, суд вважає такі висновки необґрунтованими, враховуючи таке.

Відповідно до частини другої статті 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Як зазначено у статті 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Положеннями частин 1-3 статті 24 КЗпП України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною першою статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Статтею 1 Закону України «Про професійний розвиток працівників» визначено, що працівником є фізична особа, яка працює за трудовим договором (контрактом) на підприємстві, в установі та організації незалежно від форми власності та виду діяльності або у фізичної особи, яка відповідно до законодавства використовує найману працю.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про зайнятість населення» робочим місцем є місце (приміщення), на якому працівник постійно чи тимчасово перебуває в процесі трудової діяльності і яке визначене, зокрема на підставі трудового договору (контракту).

Відповідно до 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Також заробітною платою відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Таким чином, з наведених норм чинного законодавства України вбачається, що трудові відносини між працівником і роботодавцем виникають на підставі укладеного між ними трудового договору, за яким працівник зобов`язаний виконувати роботу, визначену договором, дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку, а роботодавець у свою чергу зобов`язаний виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати необхідні для виконання роботи умови праці, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. З боку роботодавця трудовий договір з працівником укладає власник підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізична особа підприємець.

У свою чергу, про фактичний допуск працівника до роботи на підприємстві може свідчити виконання працівником за наказом власника або уповноваженого ним органу певної роботи на цьому підприємстві; дотримання працівником внутрішнього трудового розпорядку даного підприємства; наявність у працівника робочого місця на цьому підприємстві; отримання працівником від власника або уповноваженого ним органу заробітної плати в обумовленому між ними розмірі.

Судом встановлено, та не заперечувалось представниками відповідача у судовому засіданні, що висновок про допущення гр.гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до роботи на ПП «Круїз-Таксі» без укладення трудового договору ґрунтується виключно на показах вказаних осіб.

З метою об`єктивного з`ясування обставин справи, судом в якості свідків були викликані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 80, 81), однак зазначені громадянки в судове засідання для дачі свідчень не прибули.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані будь-які належні, допустимі та достатні докази того, що гр.гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були допущені до роботи на ПП «Круїз-Таксі» без укладення трудового договору. Відсутні докази того, що вони виконували за наказом директора ПП «Круїз-Таксі» або уповноваженого ним органу певну роботу на даному підприємстві; дотримувалися його внутрішнього трудового розпорядку; мали робоче місце на ньому; отримували заробітну плату в обумовленому між ними розмірі.

Представниками відповідача на підтвердження порушення позивачем вимог трудового законодавства було надано заяву ОСОБА_3 , із долученою до неї банківською випискою (а.с. 55-59). Так, у вказаній заяві гр. ОСОБА_3 додатково повідомила коло своїх обов`язків. Зазначила, що робоче місце знаходилось по вул. П`ятницька, 49, 3 пов. Заробітну плату отримувала від директора ПП «Круїз-Таксі» ОСОБА_1 на свій картковий рахунок.

Однак, суд зазначає, що вказана заява та долучені до неї виписки надані ОСОБА_3 13.09.2019, тобто після проведення інспекційного відвідування ПП «Круїз-Таксі» та винесення постанови про накладення штрафу уповноваженими особами від 14.02.2019 №25-01-009/0053/40, відповідно вони не враховувались Управлінням під час винесення спірної постанови.

У свою чергу, відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Крім того, надані суду банківські виписки не підтверджують отримання ОСОБА_3 заробітної плати від ПП «Круїз-Таксі», оскільки переказ коштів здійснено з карткового рахунку фізичної особи ОСОБА_1 , а не рахунку підприємства.

Також суд звертає увагу, що вказані пояснення надані за невідомих обставин, після повідомлення Управління про звернення ПП «Круїз-Таксі» з адміністративним позовом до суду.

Разом з тим, у позовній заяві та під час судових засідань представник позивача наголошував, що ПП «Круїз-Таксі» з 2017 року не здійснює господарську діяльність та не використовує найману працю, про що ним зазначалось у наданих письмових поясненнях від 24.01.2019 під час інспекційного відвідування (а.с. 52).

В акті перевірки у розділі ІІ зазначено, що директором ПП «Круїз-Таксі» під час проведення контрольного заходу не було надано документи, які б підтверджували факт наявності у нього найманих працівників.

Також відповідно до наданих гр. ОСОБА_3 пояснень, підприємство фактично здійснювало господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_2 (3 АДРЕСА_3 .). Згідно заяви гр. ОСОБА_2 ПП «Круїз-Таксі» знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. П`ятницька, 49 (4 пов). У складених відповідачем документах адреса зазначена: АДРЕСА_2 .

У свою чергу, представником позивача надано договір суборенди від 01.08.2015 №403И-МГЦ, укладений з ТОВ «Інгрес», відповідно до умов якого ПП «Круїз-Таксі» орендувало нежитлове приміщення, яке знаходиться на 4 (офісному) поверсі торговельного центру «Мега Центр», який розташований за адресою: 14005, м. Чернігів, просп. Миру, 49 (а.с. 64-67).

30.11.2016 між вищевказаними сторонами було укладено Додаткову угоду до договору суборенди від 01.08.2015 №403И-МГЦ, відповідно до умов якої сторони дійшли взаємної згоди достроково розірвати договір суборенди від 01.08.2015 №403И-МГЦ з 30.11.2016 (а.с. 68).

30.11.2016 ПП «Круїз-Таксі» та ТОВ «Інгрес» складено акт прийому-передачі (повернення) об`єкта: нежитлове приміщення (відділ № НОМЕР_1 .О) загальною площею 15.50 кв.м., яке знаходиться на четвертому (офісному) поверсі торгово-розважального комплексу «Мега Центр», який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 , просп. Миру, 49 (а.с. 69).

Таким чином, з 30.11.2016 ПП «Круїз-Таксі» не орендувало приміщення за адресами просп. Миру, 49 або АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 м. Чернігові (як зазначають гр.гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які з згідно наданих пояснень працювали на підприємстві з 2017 року).

Також згідно наданої позивачем податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи) за 2018 рік, протягом звітного періоду ПП «Круїз-Таксі» дохід від підприємницької діяльності не отримувало (а.с. 71).

Відповідно до довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 01.11.2016 №161101SU22252600 підприємство закрило рахунок в установі банку (а.с. 70).

Згідно із статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із частина 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи та надані докази, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість свого рішення, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги ПП «Круїз-Таксі» слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Круїз-Таксі" до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Чернігівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 14.02.2019 №25-01-009/0053/40.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Чернігівській області на користь Приватного підприємства "Круїз-Таксі" судові витрати в сумі 3 755 (три тисячі сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 70 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 29 жовтня 2019 року.

Позивач: Приватне підприємство "Круїз-Таксі" (, вул. Незалежності, буд. 74, кв. 164, м. Чернігів, 14026).

Відповідач: Управління Держпраці у Чернігівській області (, вул. П`ятницька, буд. 39, м. Чернігів, 14000).

Суддя С.В. Бородавкіна