Справа № 279/3139/19
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Житомир справа № 279/3139/19

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у переведенні позивача на пенсію за нормами Закону України "Про державну службу";

- зобов`язати відповідача перевести позивача на пенсію державного службовця відповідно до пункту 12 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ з 22.01.2019.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та викликом (повідомленням) учасників справи на 18 вересня 2019 року об 11:30.

В судове засідання призначене 18 вересня 2019 року з`явився позивач. Суд відклав судове засідання на 27 вересня 2019 року о 12:00.

На офіційну електронну пошту суду 26 вересня 2019 року від представника відповідача надійшла заява №878/083 від 25.09.2019 про розгляд справи у письмовому провадженні та відзив на адміністративний позов №876/083 від 25.09.2019. В обґрунтування якого зазначив, що в переході на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" ОСОБА_1 рішенням від 22.03.2019 №7 відмовлено, оскільки у позивача відсутній стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Також, в прохальній частині відзиву представник відповідача просить здійснити процесуальне правонаступництво по справі - замінити відповідача Коростенське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

В судове засідання 27 вересня 2019 року о 12:00 з`явився позивач. В судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Протокольною ухвалою 27 вересня 2019 року здійснено заміну відповідача на належного - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, про що зафіксовано секретарем судового засідання у протоколі судового засідання від 27 вересня 2019 року.

Без виходу до нарадчої кімнати протокольною ухвалою від 27 вересня 2019 року суд перейшов у письмове провадження, про що засвідчено в протоколі від 27 вересня 2019 року (а.с.54).

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складене у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З посади головного державного інспектора митного поста "Коростень" Житомирської митниці ДФС позивач звільнений 01.04.2015.

Позивач 22.01.2019 звернувся до Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про переведення його на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки його загальний стаж державної служби складає 23 роки 02 дні.

Відповідач рішенням від 22.03.2019 №7 відмовив позивачу у переведенні його на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" з посиланням на те, що станом на день набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VІІІ у позивача відсутній необхідний для призначення пенсії за Законом України "Про державну службу" № 3723-ХІІ стаж державної служби, оскільки до стажу державної служби позивача не зараховано періоди роботи в органах митниці (а.с.28).

Не погодившись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Дослідивши спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З 1 травня 2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10 грудня 2015 року (далі Закон №889-VIII), згідно ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу" №3723-ХІІ (далі Закон № 723-ХІІ) , крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пункт 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII стосується осіб - державних службовців, які станом на 1 травня 2016 року займали посади державної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

До досягнення віку, встановленого першим реченням частини першої цієї статті, право на пенсію за віком мають державні службовці - чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 60 років - які народилися по 31 грудня 1952 року; 60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року; 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону 3723-ХІІ.

Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Попереднього Закону у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у рішенні Верховного Суду від 04 квітня 2018 року (зразкова справа № 822/524/18).

З матеріалів справи та відзиву на адміністративний позов вбачається, що єдиною підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу стало недостатність стажу державної служби, а саме: незарахування відповідачем до стажу державної служби позивача періоду служби в митних органах .

Відповідно до довідки № 142/8/06-70-04 від 22.01.2019 Житомирської митниці ДФС загальний стаж державної служби ОСОБА_1 станом на 01 квітня 2015 року складає 23 роки 02 дні, у тому числі: 11.05.1973 - 30.05.1975 - служба в Збройних силах СРСР; 20.04.1994 - 31.08.1994 - інспектор митного поста "Виступовичі" Коростенської митниці; 01.09.1994 - 28.02.1995 - інспектор митного поста "Виступовичі" Овруцької митниці; 01.03.1995 - 02.01.1996 - старший інспектор митного поста "Виступовичі" Овруцької митниці; 03.01.1996 - 31.03.1997 - головний інспектор митного поста "Виступовичі" Овруцької митниці; 01.04.1997 - 30.11.2001 - старший інспектор відділу на автопереход "Виступовичі" митного поста "Овруч" Житомирської митниці; 01.12.2001 - 07.07.2002 - головний інспектор відділу на автопереход "Вільча" митного поста "Овруч" Житомирської митниці; 08.07.2002 - 16.02.2012 - головний інспектор відділу на автопереход "Виступовичі" (01.03.2006 відділ перейменовано не відділ митного оформлення №3) митного поста "Овруч" Житомирської митниці; 17.02.2012 - 23.12.2012 - начальник сектора митного оформлення №3 митного поста "Виступовичі" Житомирської митниці; 24.12.2012 - 31.05.2013 - головний інспектор відділу митного оформлення "Виступовичі" митного поста "Північний" Житомирської митниці; 01.06.2013 - 31.10.2013 - головний інспектор відділу митного оформлення "Виступовичі" митного поста "Північний" Житомирської митниці Міндоходів; 01.11.2013 - 31.10.2014 - головний державний інспектор відділу митного оформлення "Виступовичі" митного поста "Північний" Житомирської митниці Міндоходів; 01.11.2014 - 01.04.2015 - головний державний інспектор митного поста "Коростень" Житомирської митниці ДФС (а.с.29).

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 (чинного до 01.05.2016, тобто в період проходження позивачем служби в митних органах) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Згідно ч. 2 вказаного Порядку до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 569 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час роботи позивача в митних органах) працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями.

Частиною 1 ст. 588 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час роботи позивача в митних органах) пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", були передбачені і Митними кодексами України від 11.07.2002 та від 12.12.1991.

Отже, як встановлено судом стаж державної служби позивача складає 23 роки 02 дні, що включає: військову службу та службу в митних органах.

Частиною 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

З матеріалів справи встановлено та не заперечується сторонами, що про переведення з одного виду пенсії на інший ОСОБА_1 звернувся 22.01.2019.

За таких обставин, на момент звернення до відповідача з заявою про переведення на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", тобто на 22 січня 2019 року, ОСОБА_1 виповнилося 65 років 4 місяці (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ), загальний стаж державної служби становив 23 роки 02 дні, тобто не менш як 20 років, у зв`язку з чим позивач має право на призначення пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" з 22 січня 2019 року.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що дії відповідача щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за нормами Закону України "Про державну службу" вчинені з порушенням частини другої статті 19 Конституції України та не відповідають вимогам частини другої статті 2 КАС України.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем в порушення частини другої статті 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність відмови відповідача у переведенні позивача на пенсію за нормами Закону України "Про державну службу", а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням вимог ст.371 КАС України відсутні підстави для допущення судового рішення до негайного виконання у даній категорії справ (зобов`язання вчинити дії щодо переведення на інший вид пенсії).

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003. РНОКПП/) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за нормами Закону України "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до пункту 12 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ з 22 січня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003. РНОКПП/) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 28 жовтня 2019 року.

Суддя Л.А.Шуляк