Справа № 260/993/19
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2019 року м. Ужгород№ 260/993/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Луцович М.М.

при секретарі судових засідань Симканич Ю.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

позивач - ОСОБА_1 ;

представники відповідача - Польніков О.В., Рапіта О.В.;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що позивач не був повідомлений про проведення службових розслідувань щодо нього, про притягнення його до відповідальності позивачеві стало відомо тільки 12.06.2019 року, а саме в день отримання витягу з наказу від 27.05.2019 року №169-ОС. Позивач зазначає, що з витягами з наказів від 27.05.2019 р. №169-ОС, від 30.05.2019 року №175-ОС, від 10.06.2019 року №188-ОС, відповідно до яких його було звільнено з військової служби, позивач ознайомився тільки 12.06.2019 року, в день отримання Припису №75 для прибуття до Ужгородського ОМВК Закарпатської області для постановки на військовий облік та розрахунку з позивачем під час звільнення не було проведено. Таким чином, позивач наголошував на тому, що відсутні підстави для звільнення його з військової служби за пп. "ж" у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту, п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Позивач зазначає, що відповідачем були допущені грубі порушення норм трудового законодавства, а тому просив позов задовольнити в повному обсязі. Також, позивач вказує, що внаслідок винесення відповідачем наказів щодо його звільнення, позивачеві було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 20000 грн.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представники відповідача заперечили щодо задоволення позову в повному обсязі, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву, вказавши на наступне. Згідно наказів начальника Чопського прикордонного загону за №625 від 17.12.2018 року та за №50 від 01.02.2019 року на позивача були накладені дисциплінарні стягнення у вигляді "догани". Вказані дисциплінарні стягнення позивачем не були оскаржені. В подальшому, позивача було звільнено з військової служби за систематичне невиконання умов контракту та виключено зі списків особового складу, згідно наказу №175-ос від 30.05.2019 року (зі змінами внесеними наказом №188-ос від 10.06.2019 р.). Таким чином, підставою звільнення позивача слугувало те, що у нього були наявні 2-ва дисципліні стягнення, накладені письмовими наказами начальника Чопського прикордонного загону та не зняті у порядку встановленому законодавством.

В судовому засіданні представники відповідача просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом в ході судового розгляду даної адміністративної справи та вбачається із матеріалів такої, між позивачем та начальником Чопського прикордонного загону підполковником ОСОБА_2 було укладено Контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України від 23 травня 2018 року (а.с. 67-68).

Згідно наказу начальника Чопського прикордонного загону від 17.12.2018 року №625 "Про підсумки оперативно-службової діяльності за тиждень в період з 08.12.2018 року по 14.12.2018 року" позивача було притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді "догани", за порушення вимог ст. ст. 11, 12, 16, 49, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що виразилось у несвоєчасному прибутті 06 грудня 2018 року на службу для заступання в добовий наряд "Черговий по зведеній роті" (а.с. 70-73).

З наказом начальника Чопського прикордонного загону від 17.12.2018 року №625 позивач був ознайомлений 14 січня 2018 року, що підтверджується його особистим підписом на вказаному наказі (а.с. 73). Ознайомившись з наказом від 17.12.2018 року №625, позивач письмово зазначив, що з накладеним стягненням не згідний, у звязку з тим, що такої ситуації не було.

В подальшому, згідно наказу начальника Чопського прикордонного загону від 01.02.2019 року №50 "Про підсумки оперативно-службової діяльності за тиждень в період з 25.01.2019 року по 30.01.2019 року" позивача було притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді "догани" за неналежне виконання вимог ст.ст. 11, 12, 16, 200 розділу 1 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, що виразилося у порушенні розпорядку дня, а саме: неприбуття для заступання у добовий наряд «Патруль» 21.01.2019 року (а.с. 75-78).

Вказаний наказ від 01.02.2019 року №50 був доведений до відома позивача 07.02.2019 року, проте останній відмовився від підпису даного наказу, що підтверджується підписами свідків (а.с. 78).

13.05.2019 року, позивача було письмово попереджено про дострокове припинення (розірвання) контракту з ініціативи командування та звільнення з військової служби в запас Збройних сил України, у зв`язку з тим, що позивач протягом останніх 12 місяців неналежно виконував обов`язки взяті на себе під час укладання контракту про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України, а саме: позивача було притягнено до дисциплінарної відповідальності згідно наказів від 17.12.2018 року №625 та від 01.02.2019 року № 50(а.с. 48-49).

З вказаним попередженням про звільнення позивач був ознайомлений 13.05.2019 року, що підтверджується його особистим підписом (а.с. 49).

Згідно Аркушу бесіди від 24 травня 2019 року начальником Чопського прикордонного загону полковником ОСОБА_3 було проведено бесіду з позивачем та доведено до його відома, що в зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків, систематичним порушенням військової дисципліни та наявністю двох дисциплінарних стягнень оголошених письмовими наказами було прийнято рішення про звільнення позивача з військової служби за ст. 26 ч. 5 п. 2 пп. ж (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (а.с. 62). Позивач відмовилася від ознайомлення з Аркушом бесіди від 24 травня 2019 року, що підтверджується Актом про відмову в письмовому ознайомленні з "Аркушом бесіди" (а.с. 64).

Начальником комендантського відділення відділу організацїї повсякденної діяльності майором О. Федоровим 23.05.2019 року було внесено Подання до звільнення позивача з військової служби у запас за ст. 26 ч. 5 п. 2 пп. ж (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Закону України Про військовий обов`язок і військову службу позивача (а.с. 46).

Старший прямий начальник позивача перший заступник начальника 94 прикордонного загону (І категорії) - начальник штабу полковник ОСОБА_4 надав висновок, що з Поданням про звільнення позивача згідний (а.с. 47 ).

Наказом начальника 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України Ю. Михайлюком від 27 травня 2019 року №169-ос було звільнено позивача з військової служби за пп. "ж" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у запас без надання права носіння військової форми (а.с. 11).

Відповідно до наказу начальника 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України Ю. Михайлюка від 30.05.2019 року №175-ос позивача було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення (а.с. 43).

Згідно наказу начальника 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України Ю. Михайлюка від 10.06.2019 року за №188-ос було внесено зміни до п. 4.1. наказу начальника 94 прикордонного загону (І категорії) №175-ос від 30.05.2019 року, який викладено в наступній редакції: виключити позивача зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення (а.с. 12-13).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Прийняття громадян на публічну службу (військову), її проходження, звільнення з публічної (військової) служби - це публічно-правові правовідносини, які врегульовано спеціальними нормами законодавства України у зв`язку зі спеціальним статусом даної категорії громадян.

Процедура звільнення військовослужбовців Державної прикордонної служби України передбачена Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115/2009 (далі Положення №1115/2009).

Згідно п. 6 Положення №1115/2009 початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на військовій службі визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до пп. 1 п. 267 Положення №1115/2009 контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби з підстав, визначених частиною шостою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", з ініціативи командування органу Держприкордонслужби - за наявності підстав, передбачених пунктами "а", "б", "в", "г", "е", "є", "ж", "и", "і", "ї", "й" та "л" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно пп. ж п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Відповідно до п. 284 Положення №1115/2009 військовослужбовця може бути звільнено з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів притягувався до матеріальної, адміністративної, кримінальної або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності.

Щодо твердження позивача, що йому стало відомо про притягнення до дисциплінарної відповідальності лише 12.06.2019 року в день отримання витягу з наказу від 27.05.2019 року №169-ос, суд констатує наступне.

У відповідності до п. 11 Положення №1115/2009 проходження військової служби військовослужбовцем відображається в його особовій справі, яка ведеться у порядку та за формою, встановленими Адміністрацією Держприкордонслужби.

Як вбачається з матеріалів справи позивач був ознайомлений з наказом начальника Чопського прикордонного загону від 17.12.2018 року №625 про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення догани - 14 січня 2018 року, що підтверджується його особистим підписом на вказаному наказі (а.с. 73).

Також, як підтверджується матеріалами справи наказ від 01.02.2019 року №50 про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення догани - був доведений до відома позивача 07.02.2019 року, проте останній відмовився від підпису даного наказу, що підтверджується підписами свідків (а.с. 78).

Окрім того суд констатує, що 13.05.2019 року позивач був ознайомлений з попередженням про звільнення, у якому також, містилися посилання на накази від 17.12.2018 року №625 та від 01.02.2019 року №50, згідно яких позивача було притягнено до дисциплінарної відповідальності та накладено догану.

Вище вказані накази про накладення дисциплінарних стягнень від 17.12.2018 року №625 та від 01.02.2019 року №50 позивачем не оскаржувалися (доказів протилежного позивач до суду не надав, та визнав даний факт в судовому засіданні).

Отже, наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами, встановлено допущення позивачем систематичного (два і більше разів) порушення умов контракту, що підтверджується накладенням на позивача двох дисциплінарних стягнень протягом останніх 12 місяців служби, зокрема: догани згідно наказу від 17.12.2018 року №625 та догани згідно наказу 01.02.2019 року №50.

Враховуючи вище викладене, судом визнано необґрунтованими доводи позивача про відсутність обставин систематичного порушення умов контракту позивачем.

Відповідно до п. 7 Положення №1115/2009 закінченням проходження громадянином військової служби вважається день, зазначений у наказі про виключення військовослужбовця зі списків особового складу Адміністрації Держприкордонслужби чи її розвідувального органу, регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, загонів Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ або органів (підрозділів) забезпечення Держприкордонслужби (далі - органи Держприкордонслужби) у зв`язку з його звільненням з військової служби в запас або у відставку, загибеллю (смертю), визнанням судом безвісно відсутнім або оголошенням померлим.

Згідно п. 36 Положення №1115/2009 про дострокове припинення (розірвання) контракту з ініціативи командування військовослужбовець письмово попереджається начальником органу Держприкордонслужби, в якому він проходить військову службу за контрактом, у строк, встановлений законодавством.

У відповідності до абз. 2 п. 288 Положення №1115/2009 у разі звільнення військовослужбовця з військової служби за рішенням командування за розпорядженням начальника органу Держприкордонслужби, в якому проходить службу військовослужбовець, кадровий підрозділ органу забезпечує підготовку подання про його звільнення.

На виконання умов абз. 2 п. 288 Положення №1115/2009, відділом кадрів Чопського прикордонного загону було підготовлене подання до звільнення з дійсної військової служби у запас позивача від 23.05.2019 року.

Згідно п. 271 Положення №1115/2009 дострокове припинення (розірвання) контракту про проходження військової служби та контракту про навчання з відповідними категоріями військовослужбовців здійснюється посадовими особами, зазначеними в пункті 270 цього Положення, в межах наданих їм повноважень.

Щодо посилання позивача про те, що відповідачем службове розслідування щодо нього не проводилося, його було позбавлено можливості надати усні та письмові пояснення, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ст. 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Таким чином, з системного аналізу ст. 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вбачається, що проведення службового розслідування є правом, а не обов`язком командира, відтак на розсуд командира, прийняттю рішення командира про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може і не передувати службове розслідування.

Відповідно до п. 292 Положення №1115/2009 наказ про звільнення військовослужбовця з військової служби видається відповідною посадовою особою. Перебування військовослужбовця у відпустці чи його тимчасова непрацездатність не є підставою для затримки видання такого наказу.

Після надходження до органу Держприкордонслужби витягу з наказу начальника органу Держприкордонслужби вищого рівня або письмового повідомлення зазначеного органу про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу начальника органу Держприкордонслужби, в якому військовослужбовець проходить військову службу, про його звільнення військовослужбовець здає в установлені строки посаду, з ним проводиться розрахунок, військовослужбовець виключається із списків особового складу органу Держприкордонслужби і направляється на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за обраним місцем проживання.

На виконання вказаної норми, начальником Чопського прикордонного загону був виданий наказ №175-ос від 30 травня 2019 року, згідно якого позивача було виключено зі списків особового складу загону та усіх видів забезпечення та днем виключення позивача зі списків особового складу військової частини було 30 травня 2019 року.

Отже, правовою підставою видання наказу начальника Чопського прикордонного загону №175-ос від 30.05.2019 року, яким позивача було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення був наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №169-ос від 27.05.2019 року, яким позивача було звільнено з військової служби.

Разом з тим, в подальшому відповідачем було встановлено, що у відповідності до Довідки комунального закладу "Чопська міська лікарня" від 07 червня 2019 року № 176 (а.с. 50) позивач перебував на лікуванні в комунальному закладі "Чопська міська лікарня", з 27 травня по 07 червня 2019 року, відтак начальником Чопського прикордонного загону, наказом №188-ос від 10 червня 2019 року були внесені відповідні зміни в наказ №175-ос від 30 травня 2019 року, та встановлено остаточну дату закінчення військової служби позивачем (тобто день виключення зі списків особового складу військової частини) 08 червня 2019 року.

Таким чином, у відповідності до наказу начальника Чопського прикордонного загону №175-ос від 30 травня 2019 року (зі змінами, внесеними наказом №188-ос від 10 червня 2019 року) днем виключення позивача зі списків особового складу військової частини є 08 червня 2019 року.

Згідно вимог п. 292 Положення №1115/2009 перебування військовослужбовця у відпустці чи його тимчасова непрацездатність не є підставою для затримки видання наказу про звільнення.

Отже, у відповідності до вимог п. 292 Положення №1115/2009, факт перебування позивача на лікарняному в період з 27 травня по 07 червня 2019 року не міг слугувати підставою для затримки видання наказу начальника Чопського прикордонного загону №169-ос від 27 травня 2019 року про звільнення з військової служби.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь яке рішення суб`єкта владних повноважень має бути законним та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до п.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищезазначене, враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених позовних вимог, а відповідач, як суб`єкт владних повноважень надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (вул. Головна, буд. 55а, м. Чоп, Закарпатська область, 89502, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди - відмовити.
2. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано 24.10.2019 року.