Справа № 420/4742/19
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4742/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Токмілової Л.М.

за участі:

секретаря судового засідання - Сердюк І.С.,

представника позивача Мандрик Г.М.,

представника відповідача Аветюк С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Горпреса» (код ЄДПРОУ 33567218, місцезнаходження: 68026, м. Одеса, Приморський бульвар, 14) до Головного управління ДФС в Одеській області (код ЄДПРОУ 39398646, місцезнаходження: 68044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Горпреса» з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 15.05.2019 року № , № , № , № , № , № , № , № , № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період з 27.02.2019 року по 13.03.2019 року ГУ ДФС в Одеській області здійснено перевірку ТОВ «Горпреса» податкового законодавства за період з 01.04.2017 року по 30.09.2018 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2017 року по 30.09.2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2017 року по 30.09.2018 року, за результатами якої складено Акт від 20.03.2019 року № 171/15-32-14-14/33567218 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Горпреса».

Позивач не погоджується із вказаними податковими повідомлення-рішеннями ГУ ДФС в Одеській області та вважає, що висновки ГУ ДФС в Одеській області про порушення ним норм діючого законодавства є необґрунтованими, а прийняті на підставі таких висновків податкові повідомлення-рішення протиправні, а відтак підлягають скасуванню.

Крім того, позивач вважає, що під час складання Акту перевірки допущені порушення норм процесуального та матеріального права, висновки, викладені в Акті перевірки про порушення ТОВ «Горпреса» норм діючого законодавства є необґрунтованими та безпідставними, такими, що протирічать фактичним обставинам та документам.

13.08.2019 року ухвалою судді відкрито провадження по справі та встановлено, що справа розглядатиметься в порядку загального позовного провадження.

02.09.2019 року (вх. № 31397/19) до суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого відповідач, позов не визнає, не погоджується з доводами позивача, вважає, що позов не підлягає задоволенню, так як посилання позивача на процесуальні порушення допущені відповідачем, не відповідають дійсності, а всі процесуальні дії податкової здійсненні в рамках чинного законодавства.

18.09.2019 року суд ухвалив рішення про закриття підготовчого провадження по справі та призначення справи до розгляду по суті.

В судовому засіданні 03.10.2019 року представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.10.2019 року заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

10.10.2019 року (вх. № ЕП/7604/19) на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів у вигляді витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.10.2019 року по ТОВ «Горпреса».

15.10.2019 року (вх. № 37370/19) від представника відповідача на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких відповідач вказує на обставини при котрих податковий орган зробив всі можливі дії для отримання позивачем примірника акту перевірки, на підставі котрих склав акт відмови.

16.10.2019 року (вх. № ЕП/7775/19) на електронну адресу суду від представника позивача, надійшли письмові пояснення, згідно змісту яких, посилаючись на положення Наказу Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року № 727, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 року за № 1300/27745 «Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами», вказує на порушення відповідачем встановленого строку на надіслання позивачу Акту перевірки.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини справи, вислухавши думку сторін по справі, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що на підставі направлень від 22.02.2019 року виданих ГУ ДФС в Одеській області, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI та наказу ГУ ДФС в Одеській області від 12.10.2018 року № 7846, проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Горпреса» податкового законодавства за період з 01.04.2017 року по 30.09.2018 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2017 року по 30.09.2018 року єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2017 року по 30.09.2018 року, відповідно до затвердження плану документальної перевірки.

За результатами, відповідачем складено акт від 20.03.2019 року № 171/15-32-14-14/33567218, згідно висновків якого, встановлено порушення платником податків:

- п. 44.1 та п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), п.1 ст. 11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XІV (зі змінами та доповненнями), розділу III «Зміст статей звіту про фінансові результати» Методичних рекомендацій щодо заповнення фінансової Звітності, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 28.03.2013 №433 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку, на прибуток на 326583 грн., у тому числі: три квартали 2018 - 326583 грн.

- п.44.1 ст.44, п. 185.1 ст. 185, п.186.1 п.186, п. 187.1 п. 187, п.188.1 ст. 188, п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.193.1 ст.193 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), п.п. 5 та п.п. 8 п.1 розділу V Порядки заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на 1139143 грн. та заниження від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, станом на 30.09.2018 на 1439418 грн.,

- п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено несвоєчасність реєстрації в ЄРПН податкових накладних та розрахунків коригування на суму ПДВ 75978,83 грн.

- п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено відсутність реєстрації в ЄРПН податкових накладних на суму ПДВ 753509 грн., у тому числі: по взаємовідносинах з неплатниками податку на суму ПДВ 753009 грн., по взаємовідносинах з ТОВ «МЕРКУРІЙ ГЛОБ УКРАЇНА» (30492428) 500 грн.

- п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено відсутність нарахування штрафних санкцій при здійсненні коригування (збільшення) податкових зобов`язань на суму 2959889 грн.

- п.223.1, п.223.2 ст.223 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено несвоєчасне надання до контролюючого органу податкових декларацій з акцизного податку, у тому числі: до ДПІ у Приморському р-ні м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області (1553) - за 1 (один) звітний податковий період - вересень 2018 року, до Лиманської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (Южненське відділення) (1533) - за 1 (один) звітний податковий період - вересень 2018 року.

- п.285.1 ст.285, п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено несвоєчасне надання до контролюючого органу податкової декларації з плати за землю, у тому числі: до Лиманської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (Южненське відділення) (1533) - за 1 (один) звітний податковий період 2018 рік.

- п.2.8 гл.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320) (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлені понадлімітні залишки готівки в касі TOB «ГОРПРЕСА» на загальну суму 2453,00 грн.

- п.1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 205/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено непроведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій на загальну суму 600,00 грн.

- п.119.2 ст.119, п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено невідображення у звітах за формою 1-ДФ даних про суми доходу, отримані фізичними особами підприємцями, від здійснення ними підприємницької або незалежної професійної діяльності.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення від 15.05.2019 року № , № , № , № , № , № , № , № , № .

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Щодо неправомірності прийняття податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 15.05.2019 року, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, між TOB «НЕКСО-УКРАЇНА» та TOB «ГОРПРЕСА» 02.07.2017 року укладено договір поставки № П/0705. Відповідно до умов договору TOB «НЕКСО-УКРАЇНА» - Постачальник зобов`язується на умовах цього договору поставити і передати у власність TOB «ГОРПРЕСА» - Покупця наступний товар: будівельні матеріали в асортименті для проведення ремонту тимчасових торгівельних споруд, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах цього договору.

Поставка товарів здійснювалась згідно видаткових накладних: № РИА00000018 від 04.01.2018 року, № РИА00000187 від 15.01.2018 року, № РИА00000199 від 23.01.2018 року, № РИА00000238 від 06.02.2018 року, № РИА00000256 від 14.02.2018 року, № РИА00000277 від 21.02.2018 року, № РИА00000324 від 05.03.2018 року, № РИА00000342 від 14.03.2018 року, № РИА00000371 від 22.03.2018 року, № РИА00000404 від 03.04.2018 року, № РИА00000441 від 12.04.2018 року, № РИА00000494 від 23.04.2018 року, № РИА00000569 від 03.05.2018 року, № РИА00000610 від 17.05.2018 року, № РИА00000679 від 23.05.2018 року, № РИА00000739 від 06.06.2018 року, № РИА00000818 від 14.06.2018 року, № РИА00000895 від 20.06.2018 року, № РИА00000903 від 02.07.2018 року, № РИА00000994 від 11.07.2018 року, № РИА00001108 від 23.07.2018 року, № РИА00001228 від 06.08.2018 року, № РИА00001339 від 16.08.2018 року, № РИА00001388 від 27.08.2018 року, № РИА00001480 від 04.09.2018 року, № РИА00001621 від 17.09.2018 року, які надані позивачем разом з позовом в завірених належним чином копіях.

Всі поставлені товари були використані, що підтверджується відповідними Актами про списання товарів: №БУ000000002 від 31.01.2018 року, №БУ000000004 від 28.02.2018 року, №БУ000000006 від 30.03.2018 року, №БУ000000008 від 30.04.2018 року, №БУ000000010 від 31.05.2018 року, №БУ000000012 від 29.06.2018 року, №БУ000000014 від 31.07.2018 року, №БУ000000016 від 31.08.2018 року, №БУ000000018 від 08.09.2018 року.

12 грудня 2018 року між TOB «НЕКСО-УКРАЇНА» та TOB «ГОРПРЕСА» підписано Акт про взаємозалік зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав та підписано Акт звірки взаєморозрахунків за період січень 2018 - листопад 2018 р.

TOB «НЕКСО-УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором поставки виконало належним чином, так само як і TOB «ГОРПРЕСА». Будь-яких претензій у сторін договору не мали і не мають.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об 'єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Юридичні особи - платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку об`єкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від 'ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від 'ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Платники податку на прибуток - виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий (звітний) період відповідно до підпункту 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування за податковий (звітний) період обчислюють шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування за минулий звітний рік на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя такого року та збільшення на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя поточного звітного року, що визначені відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Відповідно до п. 1 ст. 11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІУ (зі змінами та доповненнями) підприємства зобов`язані складати фінансову звітність на підставі даних бухгалтерського обліку.

Фінансова звітність підписується керівником (власником) підприємства або уповноваженою особою у визначеному законодавством порядку та бухгалтером або особою, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства. У разі якщо бухгалтерський облік підприємства ведеться підприємством, що провадить діяльність у сфері бухгалтерського обліку та/або аудиторської діяльності, фінансову звітність підписують керівник підприємства або уповноважена особа, а також керівник підприємства, що провадить діяльність у сфері бухгалтерського обліку та/або аудиторської діяльності, або уповноважена ним особа. При цьому відповідальність підприємства, що провадить діяльність у сфері бухгалтерського обліку та/або аудиторської діяльності, визначається законом та договором про надання бухгалтерських послуг.

Фінансову звітність підприємства, що становить суспільний інтерес, підписують керівник або уповноважена особа у визначеному законодавством порядку та головний бухгалтер. Фінансова звітність недержавних пенсійних фондів та інститутів спільного інвестування підписується у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідальність за своєчасне та у повному обсязі подання та оприлюднення фінансової звітності несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Щодо неправомірності прийняття податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 15.05.2019 року, суд зазначає наступне.

Зі змісту податкового повідомлення - рішення № від 15.05.2019 року, вбачається: встановлено порушення п.44.1 ст.44, п. 185.1ст. 185, п. 186.1 п.186, п. 187.1 п.187, п. 188.1 ст.188, п.п.192.1.1 п. 192.1 ст.192, п. 193.1 ст.193 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755- VІ (із змінами та доповненнями), п.п.5 та п.п.8 п.1 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 (зі змінами та доповненнями) та застосовано штрафні (Фінансові) санкції (нараховано пеню) на підставі п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями).

У зв`язку з цим згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями) збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 1708715,00 (один мільйон сімсот вісім тисяч сімсот п`ятнадцять грн. 00 коп.) гривень, з яких за податковими зобов`язаннями 1139143,00 гривень та 569572,00 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями.

Так як податкове повідомлення-рішення прийняте 15.05.2019 року, а акт перевірки вручений 21.06.2019 року, то відповідачем порушено п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України, який визначає, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Крім того, у висновках Акту перевірки зазначено, що встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на 1139143 грн., у тому числі: червень 2017 - заниження на 323226 грн., липень 2017 - заниження на 169520 грн., серпень 2017 - заниження на 596783 грн., жовтень 2017 - заниження на 173290 грн., грудень 2017 - заниження на 312 грн., березень 2018 - завищення на 10457 грн., квітень 2018 - завищення на 26678 грн., травень 2018 - завищення на 26093 грн., червень 2018 - завищення на 20566 грн., липень 2018 - завищення на 15944 грн., серпень 2018 - завищення на 18927 грн., вересень 2018 - завищення на 5323 грн., та заниження від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, станом на 30.09.2018 на 1439418 грн.

Однак, вказані висновки Акту перевірки спростовуються наступними доказами: наказом № 1 від 03.01.2017 року «Про облікову політику підприємства», звідним товарним обліком за травень 2017 м. Харків, службовою запискою від 20.07.2017 року, звідним товарним обліком за травень 2017 м. Одеса, службовою запискою від 26.07.2017 року, службовою запискою від 25.08.2017 року, службовою запискою від 27.10.2017 року, звідним товарним обліком за червень 2017 м. Одеса; службовою запискою від 27.10.2017 року; звідним товарним обліком за червень 2017 м. Харків; службовою запискою від 30.10.2017 року; звідним товарним обліком за серпень 2017 м. Одеса; службовою запискою від 27.10.2017 року; звідним товарним обліком за серпень 2017 м. Харків; деклараціями акцизного податку за травень, червень, серпень 2017 року.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу /орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п.187.1 п.187 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої -дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Відповідно до п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.192.1.1 п. 192.1 ст.192 Податкового кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації; отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Складені платником податку розрахунки коригування до податкових накладних, складених до 1 лютого 2015 року, розрахунки коригування до податкових накладних, які не підлягали наданню отримувачу (покупцю) - платнику податку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальником (продавцем). Зазначене не поширюється на розрахунки коригування, що передбачають зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику (зменшення податкового зобов`язання постачальника та податкового кредиту отримувача), складені після 1 липня 2015 року до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року на отримувача (покупця) - платника податку, які підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних отримувачем (покупцем) товарів/послуг.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Відповідно до п.193.1 ст.193 Податкового кодексу України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах: а) 20 відсотків; б) 0 відсотків; в) 7 відсотків по операціях з: постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні; постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я".

Щодо неправомірності прийняття податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № та № від 15.05.2019 року, суд зазначає наступне.

Зі змісту податкового повідомлення - рішення № від 15.05.2019 року вбачається: порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно зі статтею 120-1 Податкового кодексу України:

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 4042 грн. 68 коп. застосовано штраф в розмірі 10 % у сумі 404 грн. 27 коп. (чотириста чотири грн. 27 коп.);

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 18513 грн. 48 коп. застосовано штраф в розмірі 20 % у сумі 3702 грн. 70 коп. (три тисячі сімсот дві грн. 70 коп.);

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 26623 грн. 00 коп. застосовано штраф в розмірі 30 % у сумі 7986 грн. 90 коп. (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят шість грн. 90 коп.);

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 26799 грн. 67 коп. (застосовано штраф в розмірі 40 % у сумі 10719 грн. 87 коп. (десять тисяч сімсот дев`ятнадцять грн. 87 коп.).

Загальна сума штрафу становить 22813 грн. 73 коп. (двадцять дві тисячі вісімсот тринадцять грн. 73 коп.) за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Зі змісту податкового повідомлення - рішення № від 15.05.2019 року вбачається: встановлено відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 Податкового кодексу України податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 753509 грн. 00 коп. у зв`язку з чим попереджено про необхідність скласти та/або зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування у строк, визначений пунктом 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України та згідно зі статтею 120-1 Податкового кодексу України, застосовано штраф в розмірі 50 % у сумі 376754 грн. 50 коп. (триста сімдесят шість тисяч сімсот п`ятдесят чотири грн. 50 коп.). Загальна сума штрафу становить 376754 грн. 50 коп. (триста сімдесят шість тисяч сімсот п`ятдесят чотири грн. 50 коп.) за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Щодо неправомірності прийняття податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 15.05.2019 року, суд зазначає наступне.

Зі змісту податкового повідомлення - рішення № від 15.05.2019 року вбачається: встановлено порушення п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 і пункту 120.2 статті 120 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 147994,00 (сто сорок сім тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири грн. 00 коп.) гривень за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Докази, що підтверджують викладені обставини щодо неправомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення: лист ТОВ «ГОРПРЕСА» № 26 від 14.06.2019 року; податкова декларація з ПДВ за травень 2017 року від 19.06.2017 року; розрахунок коригування сум ПДВ Д1 від 19.06.2017 року; розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5 від 19.06.2017 року; довідка Д6 від 19.06.2017 року; квитанція від 21.06.2017; податкова декларація з ПДВ за червень 2017 року від 28.08.2017 року; розрахунок коригування сум ПДВ Д1 від 28.08.2017 року; розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5 від 28.08.2017 року; розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5 від 05.02.2018 року; уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 05.02.2018 року; довідка Д6 від 28.08.2017 року; квитанція від 28.08.2017; квитанція від 05.02.2017; податкова декларація з ПДВ за серпень 2017 року від 20.09.2017 року; розрахунок коригування сум ПДВ Д1 від 20.09.2017 року; розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5 від 20.09.2017 року; довідка Д6 від 20.09.2017 року; квитанція від 20.09.2017.

Щодо неправомірності прийняття податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС в Одеській області № , № , № , № від 15.05.2019 року, суд зазначає наступне.

Зі змісту податкового повідомлення - рішення № від 15.05.2019 року вбачається: встановлено порушення п. 223.1, п. 223.2 ст. 223 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 і пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі одна тисяча двадцять грн. 00 коп. за платежем Акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Згідно змісту податкового повідомлення - рішення № від 15.05.2019 року вбачається: встановлено порушення п. 223.1, п. 223.2 ст. 223 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 і пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі одна тисяча двадцять грн. 00 коп. за платежем Акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно змісту податкового повідомлення - рішення № від 15.05.2019 року вбачається: встановлено порушення п.285.1 ст.285, п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (зі змінами та доповненнями) та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 і пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі одна тисяча двадцять грн. 00 коп. за платежем Орендна плата з юридичних осіб.

Зі змісту податкового повідомлення - рішення № від 15.05.2019 року вбачається: встановлено порушення п. 285.1 ст. 285, п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 і пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі одна тисяча двадцять грн. 00 коп. за платежем Орендна плата з юридичних осіб.

Суд вважає, що податковим органом винесено податкові повідомлення - рішення № , № , № , № від 15.05.2019 року з порушенням чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню з нижченаведених підстав.

Оскільки оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті № , № , № , № , № , № , № , № , № 15.05.2019 року, а Акт перевірки від 20.03.2019 року, вручений позивачу 21.06.2019 року, то ГУ ДФС в Одеській області порушено п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України, згідно якого, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Як вже зазначалось судом, за таких процесуальних порушень Акт перевірки від 20.03.2019 року є неналежним доказом порушень податкового законодавства виходячи з положень процесуального принципу допустимості доказів, закріплених частиною 2 статті 74 КАС України, за якою обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, що виключає можливість прийняття ППР по такому Акту перевірки. Податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі незаконної перевірки не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Доказом, що підтверджує викладені обставини щодо неправомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є лист ТОВ «Горпреса» № 26 від 14.06.2019 року, який зареєстрований в ГУ ДФС в Одеській області 18.06.2019 року, згідно змісту якого, позивач просить відповідача, вручити йому Акт перевірки від 20.03.2019 року.

Акт перевірки - це документ (процесуальний), а не акт індивідуальної дії, і який відображає суб`єктивну думку осіб, які його склали, використовується ДФС виключно як доказ вини (фактів порушення законодавства, в т.ч. податкового) платника податків.

Суд вважає, що за таких численних процесуальних порушень Акт перевірки від 20.03.2019 року є неналежним доказом порушень податкового законодавства виходячи із положень процесуального принципу допустимості доказів, закріплених частиною 2 статті 74 КАС України, за якою обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, що виключає можливість прийняття ППР по такому Акту перевірки. ППР, прийняті на підставі незаконної перевірки не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

Крім того, суд вказує на допустимість доказу, оскільки питання допустимості доказів досить тісно пов`язане, як з правом на справедливий судовий розгляд, так і з презумпцією невинуватості. Загальне правило полягає в тому, що докази, отримані неналежним або незаконним чином, не можуть братися до уваги при розгляді справи в суді. При цьому, потрібно виходити з того, що оцінка конкретного доказу з підстав допустимості або недопустимості вирішується у кожній справі окремо.

Так, у справі «Klass and Others v. Germany» в п. 43 Рішення Суд зазначив, що втручання не буде порушувати статтю 8 Конвенцію, якщо його буде здійснено «згідно із законом».

Аби не суперечити статті 8 Конвенції, втручання повинно здійснюватися «згідно із законом», мати легітимну мету та бути необхідним у демократичному суспільстві для досягнення цієї мети («Кривіцька та Кривіцький проти України», п. 42; «Silver and Other v. UK», п. 84; «Кузнецов проти України», п. 134; «Шалімов проти України», п. 84; « Petra v. Romania», п. 36).

Вираз «передбачено законом» вимагає насамперед, що втручання ґрунтувалось на внутрішньому праві («Michaud v. France» п. 94).

При цьому необхідно зауважити, що в своєму рішенні «Кривенька та Кривецький проти України» п. 43 Суд вказав, що вислів «згідно із законом» не лише вимагає дотримання національного права, а й стосується якості цього права, вимагаючи щоб воно не суперечило принципу верховенства права.

Так у рішенні «Волохи проти України» п. 49 Суд зазначає, що верховенство права передбачає, що втручання органів виконавчої влади в права осіб має підлягати ефектному контролю, який зазвичай має здійснюватися судовими органом, що найменш як останню інстанцією, оскільки судовий контроль надає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.

Таким чином «згідно із законом» вимагає:

- щоб відповідний захід мав певну підставу в національному законодавстві;

- він також стосується якості відповідного законодавства;

- щоб воно було доступно відповідній особі, яка, крім того, повинна бути здатна перебачити його наслідки для себе;

- це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права.

Саме про такі критерії дотримання ст. 8 Конвенції зазначає Суд.

Аналізуючи прикути ЄСПЛ, можна виділити три основні стандарти, за якими суд повинен враховувати три основні критерії:

- інтенсивність порушення конституційних прав при отриманні доказу;

- роль доказу в стратегії обвинувачення (чим важливіша роль, тим більш недопустимим є такий доказ);

- чи підтверджуються висновки, зроблені стороною обвинувачення на підставі доказу, іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 15.05.2019 року № , № , № , № , № , № , № , № , № , слід задовольнити.

За приписами ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до приписів ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 94, 139, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, суд-,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Горпреса» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 15.05.2019 року № , № , № , № , № , № , № , № , № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Горпреса» (код ЄДПРОУ 33567218, місцезнаходження: 68026, м. Одеса, Приморський бульвар, 14) судові витрати у розмірі 19 210 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Токмілова

.