Справа № 200/9724/19-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року справа №200/9724/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Ястребової Л.В., суддів Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 р. у справі № 200/9724/19-а (головуючий І інстанції Троянова О.В., повний текст складений 09.08.2019р. в м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач), в якому просила визнати протиправними дій відповідача щодо невиплати позивачу залишку недоотриманої суми пенсії ОСОБА_2 і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю та зобов`язати відповідача виплатити на користь позивача залишок недоотриманої суми пенсії, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 та увійшла до складу спадщини (а.с. 4-6).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 р. відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 1-2).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, вважає, що судом під час встановлення обставин справи, були зроблені невідповідні висновки обставинам, що викладені у позовній заяві, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відкриття провадження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що у даному спорі приватноправовий характер правовідносин не є першопочатковим, оскільки річ не йде про стягнення з органу Пенсійного фонду України конкретної суми коштів, навіть якщо вони входять до складу спадкового майна, на відміну від спору про стягнення суми коштів у позовах, за якими було винесено висновки Великої Палати Верховного суду у постанові від 27.03.2019 року у справі №286/3516/16-ц. Наголошує на тому, що підставою звернення позивача до суду, стало прийняття органом Пенсійного фонду України рішення, яке порушує права позивача та перешкоджає отримати спадкове майно, що залишилось після померлої. Посилаючись на постанову Пленуму ВАСУ від 29.09.2016р. №14, зазначає, що якщо в порядку адміністративного судочинства не належить розглядати лише частину вимог позовної заяви, то суддя відкриває провадження у справі у підсудній йому частині, а щодо решти вимог відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі за такими вимогами. Звертає увагу, що у позові оскаржувались саме дії відповідача по застосуванню положень ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при нарахуванні суми пенсії (а.с. 8-10).

Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання, тому, у відповідності п.2 ч. 1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

На підставі ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами в межах та доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Відповідно свідоцтва про смерть, виданого Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 02 жовтня 2018 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 19).

Приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Куркчи Г.І. у зв`язку з відкриттям спадкової справи до майна померлого було направлено запит до Пенсійного органу від 19 жовтня 2018 року № 947/02-14 на отримання інформації про наявність недоотриманої за життя спадкодавця пенсії (а.с. 21).

Листом від 10.12.2018 року № 6407/07/25-1, на запит нотаріуса Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області була надана відповідь, відповідно до якої по пенсійній справі ОСОБА_2 на момент формування довідки є залишок недоотриманих коштів у сумі 174 685,29 грн. Крім того зазначено, що розмір недоотриманої пенсії може бути зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України (а.с. 22).

Спадщину від померлого чоловіка позивач прийняла, отримавши суму недоотриманої за життя померлого у розмірі 149 196,04 грн. Отже, відповідач зменшив суму недоотриманої пенсії, оскільки вважає, що пенсія не була виплачена ОСОБА_2 з його власної вини.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За приписами ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статі 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України регламентовано, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Аналіз вищезазначених норм закону свідчить про те, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тільки тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи з боку суб`єкта владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин. При цьому владні повноваження повинні здійснюватись відповідним суб`єктом саме в сфері публічно-правових відносин і стосуватися безпосередньо конкретної особи. Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин, до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно зі ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що оскільки грошові кошти недоотриманих соціальних виплат увійшли до спадкового майна, їх отримання регулюється спадковим законодавством.

Згідно з частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Виходячи з наведеного, суд зазначає, що не є публічно-правовим спір за участю суб`єкта владних повноважень публічного права та суб`єкта приватного права - фізичної особи, коли управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на створення, зміну або припинення її цивільних прав. У межах спірних правовідносин існує спір про право, хоча однією зі сторін у ньому виступає особа публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного законодавства. У спірних правовідносинах реалізується не публічний, а приватний інтерес - право на спадщину.

Вищезазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у постанові від 27 березня 2019 року по справі №286/3516/16-ц.

Доводи апелянта, що якщо в порядку адміністративного судочинства не належить розглядати лише частину вимог, то суддя відкриває провадження у справі у підсудній йому частині, а щодо решти вимог відмовляє у відкритті провадження та що у позові оскаржувались саме дії відповідача по застосуванню положень ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при нарахуванні суми пенсії, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки предметом позову у даній справі є майнова вимога щодо невиплати ОСОБА_1 залишку недоотриманої суми пенсії ОСОБА_2 , яка увійшла до спадкового майна відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, отже між сторонами у даній справі відсутній публічно-правовий спір.

Оскільки, між позивачем та відповідачем виник приватний спір, який випливає не з публічно-правових, а із цивільних правовідносин, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (пункт 1 частини першої статті 170 КАС України).

Частиною шостою статті 170 КАС України встановлено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 170, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 р. у справі №200/9724/19-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 р. у справі №200/9724/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення 28 жовтня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Л.В. Ястребова

Судді: Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць