Справа № 466/3864/19
Суддя: Глинська Д. Б.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/3864/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«28» жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Глинської Д.Б.

при секретарі Лань М.О.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Драчук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

13 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області, в якій просить суд постановити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №0002592 від 05 березня 2019 року по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 133 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 1700 грн.; поновити строк звернення до адміністративного суду як такий, що пропущений з поважних причин

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що 05 березня 2019 року його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 133 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн.

Вважає, що вказана постанова є незаконною та винесена з порушенням норм чинного законодавства, а відтак підлягає скасуванню з наступних підстав.

Про винесення оскаржуваної постанови він дізнався із постанови про відкриття виконавчого провадження, яка була ним отримана 30 квітня 2019 року.

Із змістом оскаржуваної постанови він ознайомився 08 травня 2019 року під час ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження у приміщенні Шевченківського ВДВС м. Львова.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення був проведений у його відсутність, він також не отримував оскаржуваної постанови, оскільки така йому не надсилалася відповідачем.

Як вбачається з оскаржуваної постанови він, ОСОБА_1 , автомобілем, що належить нерезиденту України, надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі, чим порушив вимоги ч.2 ст. 133 КУпАп.

Диспозиція частини 2 статті 133 КУпАП передбачає порушення правил перевезення небезпечних речовин або предметів на морському і річковому транспорті.

Жодних правил перевезення небезпечних речовин і предметів на транспорті він, ОСОБА_1 , не порушував.

Крім цього, він не надавав жодних послуг з перевезення пасажирів на транспорті.

Оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки у ній не вказано місця, дати та вчинення правопорушення, моделі, марки та номерного знаку автомобіля, на якому, начебто, надавалися послуги з перевезення пасажирів.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.2 ст. 133 КУпАП, а оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів, та такою, що порушує його права та інтереси.

Зважаючи на вищевикладене, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позов підтримали з підстав, які викладені у ньому, просили позов задовольнити.

Представник Управління Укртрансбезпеки у Львівській області Драчук Ю.О. в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечила, пояснивши, що оскаржувана ОСОБА_1 постанова є законною та обґрунтованою.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Драчук Ю.О. , з`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В судовому засіданні встановлено, що 05 березня 2019 року начальником Управління Укртрансбезпеки у Львівській області було винесено оскаржувану постанову № 0002592, згідно з якою позивач ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 133 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Згідно з вищевказаної постанови позивач ОСОБА_1 , автомобілем, що належить нерезиденту України, надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі.

Ці обставини підтверджуються долученою до справи копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 0002592 від 05 березня 2019 року.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, врегульовано Законом України "Про автомобільний транспорт" .

Положеннями частини 2 статті 133 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил перевезення небезпечних речовин або предметів на морському і річковому транспорті.

Проте суть порушення, викладена у постанові про накладення адміністративного стягнення №0002592 від 05 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 не відповідає диспозиції частини 2 статті 133 КУпАП

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Крім того, згідно з частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частин третьої - п`ятої статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 133 КУпАП.

Незважаючи на вказані обставини, відповідачем не надано суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, документів (матеріалів), на підставі яких було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.55 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 133, 245, п.1 ч.1 ст. 247, ст. ст. 251, 280, 283, КУпАп, та керуючись ст.ст. 9, 72, 73, 74, 77, 242, 243-246, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Поновити строк звернення до суду ОСОБА_1 , зважаючи на те, що такий пропущений з поважних причин.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 0002592 від 05 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн. (одну тисячу сімсот гривень) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 133 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники процесу:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Управління Укртрансбезпеки у Львівській області, місцезнаходження: м. Львів, пр. Чорновола, буд. 57.

Повний текст рішення виготовлений 28 жовтня 2019 року.

Суддя Д. Б. Глинська