Справа № 826/14946/15
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Бєлової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Головченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 16 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Плей БТЛ» до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС України у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС України у м.Києві (правонаступником якої є ГУ ДПС у м.Києві), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13 липня 2015 року №.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 28 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено повністю, з підстав недоведеності позивачем причино-наслідкового зв`язку між наданими первинними та іншими документами і спірними господарськими операціями та відсутності документів щодо руху активів в процесі здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Постановою Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року касаційну скаргу ТОВ «Плей БТЛ» задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 28 вересня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2017 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду м.Києва.

Направляючи справу на новий розгляду Верховний Суд зазначив, що суди попередніх інстанцій прийняли акт перевірки, яким встановлені податкові правопорушення як належний доказ, яким ці порушення доведенні, використали та оцінили висновки акту позапланової перевірки проведеної в межах кримінального провадження, відповідно до пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, як підставу для безпосереднього збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість та застосування штрафних (фінансових) санкцій з цього податку, однак Верховний Суд не погодився з висновками судів попередніх інстанцій про можливість використання висновків результатів перевірки, проведеної в межах кримінального провадження, до набрання законної сили відповідним рішення в кримінальній справі, оскільки органи податкової служби не мають права виносити податкові повідомлення-рішення до набрання законної сили відповідним рішенням в кримінальній справі, якщо грошове зобов`язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального законодавства.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 16 липня 2019 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві від 13 липня 2015 року №.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивачем не доведено наявності економічної та ділової доцільності відповідних господарських відносин із його контрагентами, безпосереднього руху активів в процесі здійснення відповідних господарських правовідносин, не надано належних доказів оплати виконаних контрагентами робіт, використання придбаних послуг у господарській діяльності, не надано визначеної договорами первинної документації, яка мала супроводжувати господарські операції.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що позапланова перевірка ТОВ «Плей БТЛ» проводилась на підставі пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, і в даному випадку, з огляду на позицію Верховного Суду у даній справі, викладеній у постанові від 02 жовтня 2018 року, органи податкової служби не мають права виносити податкові повідомлення-рішення до набрання законної сили відповідним рішенням в кримінальній справі, якщо грошове зобов`язання розраховується за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального законодавства.

15 жовтня 2019 року протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача та замінено відповідача його правонаступником - ГУ ДПС в м.Києві.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, в період з 15 червня 2015 року по 19 червня 2015 року посадовими особами ДПІ в Деснянському районі ГУ ДФС України в м.Києві на підставі пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 та пп.78.1.11 п.78.1 ст.78, у відповідності до п.82.2 ст.82 ПК України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Плей БТЛ» з питань дотримання вимог податкового законодавства про здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з підприємствами ПП «Век Хортиця», ПП «Львівопттрейд», ПП «Дніпро-Індустрі», ПП «Спецбуд Технологія», ПП «Ідеал Маркетинг», ТОВ «Франківські сучасні технології», ПП «ВКФ «Авента», ПП «Мегаджоб» за період з 2013-2014 роки, за результатами якої складено акт від 26 червня 2015 року №357/26-52-22-04-13/37881205 (а.с.1 т.5), в якому зафіксовано порушення позивачем п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 185400,00 грн, в тому числі за жовтень 2013 року на суму 83696,00 грн, за листопад 2013 року на суму 33734,00 грн, за грудень 2013 року на суму 2240,00 грн, за січень 2014 року на суму 5520,00 грн, за червень 2014 на суму 2034,00 грн, за липень 2014 року на суму 58176,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ в Деснянському районі ГУ ДФС України в м.Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 13 липня 2015 року № (а.с.34 т.5), яким ТОВ «Плей БТЛ» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 185400,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 46350,00 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено контролюючим органом з порушенням вимог п.86.9 ст.86 ПК України, тобто передчасно, оскільки доказів набрання законної сили обвинувальним вироком, винесеним судом за результатами розгляду кримінальної справи, у межах якої було призначено перевірку позивача, або рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, надано не було.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями пп.21.1.1 п.21.1 ст.20 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначається статтею 78 ПК України, відповідно до пп.78.1.11 п.78.1 якої документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, акт від 26 червня 2015 року №357/26-52-22-04-13/37881205 (а.с.1 т.5) був складений за наслідками проведення позапланової виїзної документальної перевірки позивача, призначеної на підставі пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, на виконання постанови старшого слідчого з ОВС першого відділу КР СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві Попача І.М. від 31 березня 2015 року, винесеної при здійсненні досудового розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000168 від 13 серпня 2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209 КК України, про що відповідачем зазначено в акті перевірки (а.с.5 т.5).

Колегія суддів зазначає, що проведення перевірки податковим органом в межах кримінальної справи на виконання ухвали слідчого у будь-яких якому випадку є самостійною підставою її проведення, результати якої є доказом в кримінальному провадженні.

При цьому, конкуренція між пріоритетом вирішення кримінальної справи над податковим спором і навпаки існувала із самого початку унормування фінансових правовідносин.

Положеннями п.36 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України (в редакції що діє з 01 вересня 2015 року) передбачено, що у разі якщо судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, яке було розпочато до дня набрання чинності Законом України, «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» від 17 липня 2015 року №655-8 і предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, в якому встановлена несплата податкових зобов`язань або винесена ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами з цього питання, податкове повідомлення - рішення за результатами такої перевірки приймається контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

На момент спірних правовідносин чинною була редакція п.86.9 ст.86 ПК України, якою передбачалось, що у разі якщо грошове зобов`язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким податковим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим податковим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Матеріали такої перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються органу, що призначив перевірку.

Положеннями п.58.4 ст.58 ПК України встановлено, що у разі коли судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов`язаний визначити податкові зобов`язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов`язань за якими встановлена судовим рішенням, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов`язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов`язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов`язань за якими встановлена судовим рішенням, забороняється до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні або винесення ухвали про закриття такого кримінального провадження за нереабілітуючими підставами.

З комплексного аналізу наведених норм законодавства, що регулює спірні правовідносини, вбачається, що у випадку проведення позапланової документальної перевірки платника податків на підставі пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, тобто за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального законодавства, органи податкової служби не мають права виносити податкові повідомлення-рішення за її наслідками до набрання законної сили відповідним рішення в кримінальній справі або винесення ухвали про закриття такого кримінального провадження за нереабілітуючими підставами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постановах Верховного Суду від 31 липня 2018 року у справі №804/1045/14, від 14 травня 2019 року у справі №813/1941/15, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року, ухваленої в рамках даної справи під час скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції, при цьому, відповідно до ч.5 ст.353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Колегія суддів зазначає, що на момент проведення перевірки позивача та станом на дату складання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення досудове розслідування у кримінальному провадження, внесеному до ЄРДР за №0000168 від 13 серпня 2014 року тривало.

Положеннями ч.1, 2 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України, не надав до матеріалів справи жодних доказів наявності такого, що набрав законної сили вироку суду, або ухвали про закриття такого кримінального провадження за нереабілітуючими підставами у кримінальному провадженні №0000168 від 13 серпня 2014 року, що надавало б контролюючому органу повноважень на визначення грошового зобов`язання позивача за наслідками позапланової перевірки, призначеної на підставі пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України та винесення податкового повідомлення-рішення від 13 липня 2015 року №.

Наведене свідчить, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено контролюючим органом передчасно, з порушенням вимог п.86.9 ст.86 ПК України, за відсутності передбачених податковим законодавством підстав, є протиправним та підлягає скасуванню.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції щодо порушення відповідачем вимог податкового законодавства при формування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Зокрема, в п.30 Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, зазначено, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно п.29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод не можна розуміти як такий, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в м.Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 16 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 18 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

Л.В.Бєлова