Справа № 140/705/19
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 жовтня 2019 року

Київ

справа №140/705/19

адміністративне провадження №К/9901/28366/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р.Ф.,

суддів - Гончарова І.А., Пасічник С.С.

перевіривши касаційну скаргу Львівської митниці ДФС

на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у справі №140/705/19

за позовом ОСОБА_1

до Львівської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року, визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів від 20 лютого 2019 року №UA209000/2019/000116/2.

Львівська митниця ДФС звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у справі №140/705/19, у якій, посилаючись на неправильне встановлення обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій, просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Згідно з частиною другою статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд касаційної інстанції може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: 1) Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання правильного застосування норми права, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у відповідності з таким висновком; або 2) правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції ухвалою від 20 березня 2019 відкрив провадження в цій адміністративній справі та призначив розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

Предметом позову у цій справі є вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 20 лютого 2019 року №UA209000/2019/000116/2. Позов мотивовано тим, що позивачу безпідставно відмовлено у митному оформленні товару та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2019/000116/2 від 20 лютого 2019 року згідно з яким вартість товару визначена за резервним методом. В оскаржуваному рішенні вказано, що митна вартість товару, які ввозиться на митну територію України не може бути визнана у зв`язку з тим, що у митного органу виникли сумніви у правильності визначенні митної вартості декларантом, оскільки заявлена митна вартість не підтверджена документально і не відповідає інформації про вартість даного транспортного засобу, яка згенерована АСАУР ДФС та складає 23900 Євро. Водночас, відповідачем не вказано які саме складові частини митної вартості є не підтвердженими. Декларанту не роз`яснено, які саме сумніви виникли у відповідача та в чому вони полягають. Жодних доказів недостовірності заявленої митної вартості митний орган у рішенні про коригування митної вартості товарів не навів та не зазначив зауважень до поданих декларантом документів. Митний орган скоригував митну вартість та визначив її як середню ціну в сумі 23900 Євро без посилання із яких джерел взято таку середню ціну та на основі яких нормативно-правових документів.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходили з того, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як не довів і правових підстав для застосування резервного методу.

Правильне застосування судами попередніх інстанцій норм права до встановлених обставин є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Обґрунтовуючи довід про невідповідність ухвалених у справі судових рішень нормам матеріального і процесуального права, скаржник не наводить доводів на спростування правильності висновку судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин у справі та їх юридичної оцінки.

Передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини, за яких судові рішення у справі незначної складності підлягають касаційному оскарженню, не встановлені. В касаційній скарзі доводи щодо наявності таких обставин не наведені.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судові рішення прийняті у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини відсутні, судові рішення першої та апеляційної інстанцій не підлягають касаційному оскарженню, відповідно у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись статями 12, 248, частиною п`ятою статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Львівської митниці ДФС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у справі №140/705/19 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Р.Ф. Ханова

Судді І.А. Гончарова

С.С. Пасічник