Справа № 640/1907/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 жовтня 2019 року № 640/1907/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Смолій І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради Янович Іванни Ярославівни, третя особа Міністерство юстиції України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва (далі - суд) з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради Янович Іванни Ярославівни (далі також - відповідач), третя особа Міністерство юстиції України (надалі також - третя особа) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій на об`єкт нерухомого майна що розташований за адресою: АДРЕСА_1 є ухвала Подільського районного суду м. Києва від 17.01.2014 (справа № 758/486/14-ц) відповідно до якої, заборонено вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (та обтяжень щодо нього), зокрема квартири 3-4, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , однак рішенням відповідача №5124545 від 25.01.2014 заборонено вчиняти будь-які дії відносно квартири АДРЕСА_4 власником якої є позивач.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та запропоновано відповідачу надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Представником відповідача на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження надано письмовий відзив на заявлений позов.

Позивачем надано суду письмову відповідь на поданий письмовий відзив.

Третьої особою на адресу позивача подано письмові пояснення щодо заявленого адміністративного позову.

Відповідно до ч.8 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив.

Згідно Договору купівлі-продажу квартири від 06.06.2008 укладеного між позивачем та ЗAT «Трест Київміськбуд-1» ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 58,70 кв.м.

Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в реєстрі зареєстрована заява за № 5124545 від 25.01.2014, тип заяви - рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій на об`єкт нерухомого майна що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (опис заборони - постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 41634144 від 24.01.2014).

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 17.01.2014 №758/486/14-ц заборонено вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (та обтяжень щодо нього), зокрема, квартири 3-4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , квартира 3-4 ( загальною площею 181,8 кв.м.). Однак, відповідачем вчинено запис №5124545 від 25.01.2014, щодо квартири АДРЕСА_4 яка належить позивачеві.

21.01.2019, з метою виправлення вищевказаної технічної помилки, позивач звернувся з письмовою заявою до Відділу (Центру) надання адміністративних послуг Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Янович І.Я., 22.01.2019 прийнято рішення про відмову у внесенні змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №45156720 у зв`язку з наявністю розбіжностей та невідповідностей в поданих документах.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV (надалі - Закон №1952-IV).

Відповідно до ст.2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п.2 ч.1 ст.6 Закону №1952-IV організаційну систему державної реєстрації прав становлять зокрема державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 ч.1 ст.9 Закону №1952-IV передбачено, що до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить зокрема здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.10 Закону №1952-IV зобов`язує державного реєстратора встановити відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах.

Згідно п.5 даної статті, державний реєстратор вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Пунктом 10 ч.3 ст.10 Закону №1952-IV передбачено здійснення державним реєстратором інших повноважень, передбачених Законом.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника ... вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

Враховую викладене, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки при внесенні запису про заборону вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (та обтяжень щодо нього), зокрема, квартири 3-4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , квартира 3-4 (загальною площею 181,8 кв.м.), відповідачем помилково вчинено запис щодо квартири АДРЕСА_4 яка належить позивачеві.

Частиною 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради Янович Іванни Ярославівни, третя особа Міністерство юстиції України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державного реєстратора прав на нерухоме майно Янович І.Я., яка полягає у не внесенні змін до записів Державного реєстру прав за моєю заявою про виправлення технічної помилки щодо зареєстрованої заяви № 5124545 від 25.01.2014р., тип заяви - рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій на об`єкт нерухомого майна що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (опис заборони - постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 41634144 від 24.01.2014).

Зобов`язати Державного реєстратора прав на нерухоме майно Янович І.Я. внести зміни (виправити технічну помилку) до записів Державного реєстру прав (бази даних заяв) скасувавши реєстрацію заяви за № 5124545 від 25.01.2014р., тип заяви - рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій на об`єкт нерухомого майна що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (опис заборони - постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 41634144 від 24.01.2014).

Присудити на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (01044, м.Київ, вул. Хрещатик, 36, ).

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій