Справа № 200/9287/19-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 р. Справа№200/9287/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25.06.2019 року №1598 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУ НП в Донецькій області» в частині звільнення слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_1 ;

- поновлення ОСОБА_1 на посаді слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області;

- стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 25 червня 2019 року і до моменту фактичного поновлення на публічній службі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.06.2019 року Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області видано наказ № 1598 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Донецькій області та їх покарання», яким, в тому числі, за особисту недисциплінованість, порушення вимог п.1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ч.4 ст. 28 КПК України, п.6 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпунктів 2, 3 п. 1 розділу ІІ, підпунктів 1, 2, 4, 6 п.3 розділу VІ Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 №570, п.5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, та скоєння дисциплінарного проступку, який виразився у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, позивача звільнено з посади слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області та зі служби у поліції.

На підставі наказу № 1598 від 25.06.2019 року видано наказ № 242 о/с «По особовому складу» від 25.06.2019 року, яким позивача звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Позивач вважає, що застосовуючи крайній захід дисциплінарної відповідальності відповідачем при винесенні оскаржуваних наказів не враховано презумпцію невинуватості, а звільнення з посади слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області та зі служби у поліції протиправним.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року відкрито провадження у справі № 200/9287/19-а, за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення осіб (виклику) учасників справи. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

У відзиві на позовну заяву від 30 серпня 2019 року відповідач зазначив, що 04.06.2019 року до УКЗ ГУНП в Донецькій області зі слідчого управління ГУНП в Донецькій області надійшла інформація за фактом отримання неправомірної вигоди слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_1 що стало підставою для проведення службового розслідування, яким встановлено, що відносно позивача відкрито кримінальне провадження №0000614 за ч. 3 ст. 368 КК України за фактом вимагання ним неправомірної грошової винагороди з громадянина ОСОБА_8 за закриття кримінального провадження №0000917 від 01.08.2018 за фактом ДТП та не притягнення останнього до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим 04.06.2019 року позивачу оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. З аналізу матеріалів кримінального провадження №0000917 від 01.08.2018 за фактом ДТП встановлено, що 13.08.2018 досудове розслідування доручено ОСОБА_1. Тривалий час у період з 13.08.2018 до 17.10.2018 та з 16.02.2019 до 30.05.2019 будь-які слідчі дії в даному кримінальному провадженні останнім не проводились взагалі і лише 01.11.2018 допитано неповнолітню потерпілу, тоді як відповідно до ч. 4 ст. 28 КПК України кримінальне провадження щодо неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно, чим були порушені вимоги КПК України під час проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні і стали можливими та допущеними з причини особистої недисциплінованості ОСОБА_1 . Таким чином, нехтування позивачем вимогами Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Правилами етичної поведінки поліцейського призвело до скоєння ним дій, що підривають авторитет поліції та є несумісним з подальшим проходженням служби в Національній поліції України, тому був прийнятий спірний наказ про звільнення позивача зі служби. Отже, під час прийняття рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідачем не був порушений порядок накладення дисциплінарного стягнення, передбачений Дисциплінарним статутом, та строки виконання такого наказу. На підставі вищезазначеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с. 16).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач проходив службу на посаді слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області та має спеціальне звання капітана поліції.

04.06.2019 року до УКЗ ГУНП в Донецькій області зі слідчого управління ГУНП в Донецькій області надійшла інформація за фактом отримання неправомірної винагороди слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області капітаном поліції ОСОБА_1 (а.с. 85-86).

Наказом № 1426 від 04.06.2019. «Про призначення службового розслідування» стосовно позивача призначене службове розслідування (а.с. 63-64).

Висновком службового розслідування за фактом відкриття Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Краматорську кримінального провадження від 24.05.2019 № 0000614 за ч. 3 ст. 368 КК України відносно слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_1 (а.с. 69-82, 87-89) встановлено наступне.

24.05.2019 Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Краматорську, було відкрито кримінальне провадження № 0000614 за ч. 3 ст. 368 КК України.

04.06.2019 м. Краматорську Донецької області, на перехресті вул. В. Стуса та вул. Дружби працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, спільно з працівниками Служби безпеки України, в рамках кримінального провадження № 0000614, було затримано слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_1

Під час затримання ОСОБА_1 керував автомобілем «МАZDА 3» червоного кольору, н.з. НОМЕР_1 , який належить його дружині ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та намагаючись втекти, на перехресті вул. В. Стуса та вул. Дружби м. Краматорська, був зупинений шляхом блокування вищевказаного автомобіля автомобілем працівників Служби безпеки України.

На місці події під час обшуку транспортного засобу у ОСОБА_1 , працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 40 000 (сорок тисяч) гривень.

Цього ж дня співробітниками Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, у ході обшук квартири, яка є місцем мешкання слідчого ОСОБА_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у спільній кімнаті виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 10600 гривень.

Також 04.06.2019 співробітниками Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, проведено обшук у службовому кабінеті слідчого ОСОБА_1, розташованого в адміністративній будівлі Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області за адресою: м. Слов`янськ, вул. Університетська, буд. 30. Під час обшуку виявлено та вилучено матеріали кримінального провадження №0000917 від 01.08.2018 та скриншот відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно руху кримінального провадження №0000917.

04.06.2019 слідчий ОСОБА_1. був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та утримується в слідчому ізоляторі Краматорського міського відділу Управління Служби безпеки України в Донецькій області, розташованому за адресою: вул. Ярослава Мудрого, буд. 56А.

Цього ж дня ОСОБА_1 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.

06.06.2019 ухвалами Краматорського міського суду Донецької області, відносно слідчого ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 96000 грн., останнього відсторонено від займаної посади строком на 2 місяці, на кримінальне провадження №0000917 накладено арешт.

10.06.2019 після внесення застави ОСОБА_1 було звільнено.

У підозрі зазначено, що досудовим розслідуванням, проведеним співробітниками Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, встановлено, що на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 10.04.2018 №138 о/с ОСОБА_1 , призначено на посаду слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Донецькій області.

Відповідно до ст. ст. 1, 17, 62 ЗУ «Про Національну поліцію» та п. 1 примітки до ст. 364 КК України ОСОБА_1 , перебуваючи на займаній посаді, є службовою особою та постійно виконує функції офіційного представника державного органу виконавчої влади.

Проте, ОСОБА_1 свої повноваження працівника поліції використав у злочинних цілях, вчинивши корупційний злочин за таких обставин.

Так, ОСОБА_1 здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000917 від 01.08.2018 за фактом ДТП. Відповідно до матеріалів вказаного провадження ОСОБА_7 керуючи транспортним засобом збив інших осіб, внаслідок чого останні отримали тілесні ушкодження.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, в тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст. 284 КПК України.

21.05.2019 приблизно о 14:00 на автостоянці біля продуктового магазину «Сільпо» за адресою: Донецька область, м. Дружківка, вул. Соборна, буд. 32а слідчий ОСОБА_1 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 повідомив останнього, що він має передати 2000 (дві тисячі) доларів США адвокату Гапоновій О.В., після чого кримінальне провадження №0000917 за фактом ДТП, буде закрито. Крім того, ОСОБА_1 погрожував ОСОБА_7 кримінальною відповідальністю у разі ненадання неправомірної вигоди.

У зв`язку з цим, ОСОБА_7 вимушено погодився надати неправомірну вигоду.

29.05.2019 у період часу з 15:07 до 15:39, біля адміністративної будівлі Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області за адресою: Донецька область, м. Дружківка, вул. О. Кошового, буд. 6 а, ОСОБА_1 , будучі службовою особою яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірно вигоди повідомив ОСОБА_7 , що грошові кошти останній може надати безпосередньо йому.

В подальшому 31.05.2019 у період часу з 17:05 до 17:13, перебуваючи в автомобілі марки SKODA OCTAVIA н.з НОМЕР_2 на автостоянці біля продуктового магазину «Сільпо» за адресою: м. Краматорськ, вул. Маяковського, буд. 1, ОСОБА_1 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, отримав від ОСОБА_7 першу частину грошових коштів у розмірі 10 600 гривень у якості неправомірної вигоди за закриття кримінального провадження №0000917, та не притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Після цього 04.06.2019 приблизно о 10:00 перебуваючи у автомобілі марки MAZDA н.з. НОМЕР_1 на автостоянці біля продуктового магазину «Сільпо» за адресою: м. Краматорськ, вул. Маяковського, буд. 1, ОСОБА_1 будучи службовою особою яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з корисливих мотивів отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень у якості неправомірної вигоди за закриття кримінального провадження №0000917 та не притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Таким чином ОСОБА_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням.

07.06.2019 під час моніторингу мережі Інтернет, а також засобів масової інформації щодо наявності інформації негативного характеру відносно працівників ГУНП в Донецькій області, ВІОС УКЗ ГУНП в області виявлено статтю, яку опубліковано о 15:02 на сайті м. Краматорська «6264.com.ua» під назвою «В Краматорске разоблачили на взятке следователя Нацполиции» (https://www.6264.com.ua/news/2414240/v-kramatorske-razoblacili-na-vzatke-sledovatela-nacpolicii).

Також виявлено статтю, яку опубліковано 04.06.2019 на сайті м. Краматорська «vp.donetsk.ua» під назвою «В Краматорске полицейский попытался скрыться от ГБР со взяткой в 40000 грн.» (http://vp.donetsk.ua/gorod-region//gorod/74820-v- kramatorske-politsejskij-popytalsya-skrytsya-ot-gbr-so-vzyatkoj-v-40-tys-grn).

Вказані статті викликали суспільний резонанс, що підтверджується обуреннями з боку жителів м. Краматорська та інших міст, а також зневажливими коментарями на адресу Національної поліції України і поліцейських в цілому.

Опитаний слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_1 пояснив, що ніяких правопорушень не вчиняв та вважає це провокацією.

Таким чином, нехтування ОСОБА_1 вимогами Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції та Правилами етичної поведінки поліцейського призвело до скоєння ним дій, що підривають авторитет поліції та є несумісним з подальшим проходженням останнім служби в Національній поліції України.

Таким чином, причинами та умовами порушення службової дисципліни та скоєння ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, який виразився у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, стали свідоме нехтування останнім вимогами Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 №570, Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, а також неналежний контроль за дотриманням службової дисципліни підпорядкованим особовим складом з боку окремих керівників СУ ГУНП в Донецькій області.

Отже, як слідує із Висновку службового розслідування, капітаном поліції ОСОБА_1 було порушено вимоги п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну полицю», ч.4 ст. 28 КПК України, п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпунктів 2, 3 п. 1 розділу П, підпунктів 1, 2, 4, 6 п. 3 розділу VI Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 № 570, п. 5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, та скоєння дисциплінарного проступку, який виразився у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Наказом ГУНП в Донецькій області від 25.06.2019 року № 1598 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Донецькій області та їх покарання», за особисту недисциплінованість, порушення вимог п.1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ч.4 ст. 28 КПК України, п.6 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпунктів 2, 3 п. 1 розділу ІІ, підпунктів 1, 2, 4, 6 п.3 розділу VІ Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 №570, п.5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, та скоєння дисциплінарного проступку, який виразився у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, ОСОБА_1 звільнено з посади слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області та зі служби у поліції (а.с. 17-19).

На підставі наказу № 1598 від 25.06.2019 року ГУНП в Донецькій області видано наказ №242 о/с «По особовому складу» від 25.06.2019 року, яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (а.с. 17-18, 65-68).

Обидва накази підписані начальником Головного управління Національної поліції в Донецькій області генералом поліції третього рангу Миколою Семенишиним .

Позивач ознайомлений із вказаними вище наказами 25.06.2019 року (а.с. 68, 115-118).

Як вбачається зі службової характеристики на слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_1 , за період служби на займаній посаді мали місце факти несумлінного виконання службових обов`язків капітаном поліції ОСОБА_1, за якими керівництвом слідчого управління організовано проведення 3 службових розслідувань, за кожним із яких діям ОСОБА_1 надано відповідну відомчу оцінку (а.с. 197).

Позивач, не погоджуючись з правомірністю застосування до нього дисциплінарного стягнення, звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (у відповідній редакції; надалі - Закон № 580-VIII), Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (у відповідній редакції; надалі - Дисциплінарний статут) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно частини першої статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

За приписами статей 1, 2 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, а дисциплінарний проступок невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Обов`язки осіб рядового і начальницького складу визначені статтею 7 Дисциплінарного статуту, відповідно до якої службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб.

Принципи етики для працівників Національної поліції визначають Правила етичної поведінки поліцейських (далі Правила), затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил, зокрема, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

- у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;

- неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України;

- виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Згідно зі статтею 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

«Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

При цьому, вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників органів внутрішніх справ, приймаючи присягу працівника Національної поліції України ОСОБА_1 склав присягу «поважати та охороняти права і свободи людини», тоді як вищезазначені обставини, встановлені відповідачем під час службового розслідування у відношенні ОСОБА_1 , суперечать морально-етичним принципам, встановленим співробітникам Національної поліції.

Крім того, вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів Національної поліції, які у відповідності до своїх службових обов`язків повинні неупереджено дотримуватись законодавства України.

Недодержання працівником поліції наведених вище норм є безумовною підставою вважати його таким, що вчинив дисциплінарний проступок.

Поліцейські відповідно до Дисциплінарного статуту несуть підвищену дисциплінарну відповідальність у порівнянні з пересічними громадянами. Тому за порушення дисципліни до них вживаються більш суворі заходи дисциплінарного впливу. Дисциплінарним статутом не передбачено застосування дисциплінарних стягнень в порядку послідовності, тому визначення виду стягнення вирішується начальником згідно з його повноваженнями, з урахуванням висновків службового розслідування та за наявності підстав для його накладення.

Судом встановлено, що підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став висновок службового розслідування про порушення останнім вимог п.1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ч.4 ст. 28 КПК України, п.6 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпунктів 2, 3 п. 1 розділу ІІ, підпунктів 1, 2, 4, 6 п.3 розділу VІ Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 №570, п.5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, та скоєння дисциплінарного проступку, який виразився у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

При цьому, суд не бере до уваги посилань позивача, що відносно нього відсутній вирок суду і це є підставою для поновлення позивача на службі, оскільки відсутність підстав для притягнення до кримінальної відповідальност, жодним чином не може ототожнюватися з відсутністю фактів порушення дисципліни, тобто дисциплінарною відповідальністю, до якої і притягнено позивача.

Суд зазначає, що само по собі відкриття кримінального провадження не може бути підставою для звільнення позивача без наявності судового вироку, враховуючи принцип презумпції невинуватості, однак факти, встановлені службовим розслідуванням стосовно позивача, є підставою для накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Так, відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами пункту 8 статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарні стягнення у виді звільнення.

Звільнення зі служби, як вид стягнення може провадитися як за систематичне порушення дисципліни, так і за вчинення проступку, несумісного з перебуванням на службі в органах поліції.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Підстави звільнення зі служби в поліції визначені частиною першою статті 77 Закону № 580-VIII, відповідно до якої, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6).

Службовим розслідуванням було встановлено грубе порушення дисципліни, тому враховуючи характер проступку, обставини, за яких його скоєно, керівником відповідача було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 .

В позовній заяві позивач посилається на рішення Європейського суду з прав людини у справах «Барбера, Мессегу і Джабардо проти Іспанії», «Філліпс проти Сполученого Королівства», «Дактарас проти Литви», «Петков проти Болгарії» та інші рішення Європейського суду з прав людини.

Разом з цим, що вказані справи (рішення) Європейського суду з прав людини розглядались у ключі дотримання принципу презумпції невинуватості у кримінальних справах.

Суд не приймає до уваги такі посилання, оскільки підставою звільнення ОСОБА_1 було порушення позивачем Дисциплінарного статуту, а не наявність кримінального провадження, оскаржувані накази не містять підстав звільнення ОСОБА_1 у зв`язку з його винуватістю у вчиненні злочину.

Судом встановлено, що оскаржуваними наказами позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, при цьому не з підстав скоєння кримінального правопорушення, а через вчинення дій, які є дисциплінарним проступком.

Суд зазначає, що відсутність обвинувального вироку суду ніяким чином не ототожнюється з відсутністю в діях ОСОБА_1 порушення дисципліни.

Кримінальна та дисциплінарна відповідальність є різними та самостійними видами відповідальності особи.

Оскільки в результаті проведеного службового розслідування обставини скоєння дисциплінарного проступку знайшли своє підтвердження, тому у керівника ГУ Національної поліції в Донецькій області були наявні підстави для видання наказу від 25.06.2019 року № 1598 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Донецькій області та їх покарання» у частині накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 , який в подальшому було реалізовано шляхом видання наказу ГУ Національної поліції в Донецькій області від 25.06.2019 року №242 о/с «По особовому складу», згідно якому позивача звільнено з поліції.

Проаналізувавши наведені норми законодавства та оцінивши встановлені в ході судового розгляду обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність факту скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання працівника поліції та свідчить про порушення слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області капітаном поліції ОСОБА_1 вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліцейського, вчиненні дії, несумісних з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського.

Таким чином, суд вважає, що позивачем вчинено негідну поведінку проти інтересів служби, що суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу.

Сукупність приведених вище обставин дає суду підстави для висновку про те, що відповідач при прийнятті спірних наказів діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, відповідно, відсутні правові підстави для скасування таких наказів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку що відповідачем правомірно винесено наказ № 242 о/с від 25.06.2019 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за вчинок, несумісний з подальшим проходженням служби.

На підставі зазначеного, вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25.06.2019 року №1598 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУ НП в Донецькій області» в частині звільнення слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_1, поновлення ОСОБА_1 на посаді слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області та стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 25 червня 2019 року і до моменту фактичного поновлення на публічній службі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки судом в даній справі встановлено правомірність прийнятого відповідачем наказу про звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції.

З огляду на зазначені норми законодавства та встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що при звільненні позивача зі служби в поліції відповідачем було враховано тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено, шкоду, заподіяну авторитету поліції, відношення позивача до вчиненого, а також встановлено несумісність подальшого проходження позивачем служби в поліції, у зв`язку з чим вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів поліції є законним та обґрунтованим, а оскаржуваний наказ прийнятий відповідачем у межах власних повноважень.

На підставі частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищенаведене, на думку суду, у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах вимог ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а спірні накази не порушують норм матеріального права та відповідають обставинам справи.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду не надано, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Зважаючи на відсутність з боку відповідача витрат із залучення свідків та проведення експертиз, судові витрати у порядку ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України з позивача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Судове рішення складене 22 жовтня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією КАС України.

Суддя В.М. Чучко