Справа № 176/2262/19
Суддя: Гусейнов К. А.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №176/2262/19
провадження №2-а/176/47/19
РІШЕННЯ

Іменем України

22 жовтня 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гусейнова К.А.,

за участі секретаря с/з Яценко О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенанта поліції Дорчинець Артема Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.09.2019 року серії НК №528230, -

В С Т А Н О В И В:

24 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із зазначеним адміністративним позовом до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, де просить визнати протиправною та скасувати постанову від 17.09.2019 серії НК №528230 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену відносно нього.

В своєму позові позивач посилається на те, що 17.09.2019 року об 11 год. 20 хв., перебуваючи у службовому відрядженні та керуючи транспортним засобом марки МАЗ 6501Е9, номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений поліцейським Дорчинцем А.Ю . по вул. Шмідта, 37/3 в м. Знам`янка, Кіровоградської області. На вимогу поліцейського він здійснив зупинку та пред`явив документи, зазначені в п. 2.1 ПДР. Одночасно поліцейський Доргинець А .Ю, зазначив, що він, нібито, керуючи вказаним транспортним засобом, перевозив небезпечний радіоактивний матеріал (іонно-обмінна смола, яка має залишки закису-окису урану), з порушенням спеціальних правил, а саме транспортний засіб не допущено до перевезення цього вантажу, чим нібито порушив п.22.5 Правил дорожнього руху. Вищевказані обставини стали підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Його пояснення стосовно того, що жодних вимог ПДР він не порушував, а транспортний засіб допущено до перевезення цього вантажу, що підтверджується відповідним документом, поліцейським Дорчинцем А.Ю, були проігноровані та не прийняті до уваги. Так ним надано поліцейському для огляду копію свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення небезпечних вантажів від 14.03.2019 року Серія НОМЕР_3 , виданого на автомобіль марки МАЗ 6501Е9, номерний знак НОМЕР_1 . Оригінал вказаного свідоцтва було здано для оформлення продовження строку дії до РСЦ МВС №1243, про що зазначено на звороті вказаного документа. Термін дії зазначеного свідоцтва продовжено до 13.03.2020 року. Таким чином, на думку позивача, висновок поліцейського Дорчинця А .Ю, щодо недопущення до перевезення небезпечного вантажу транспортним засобом марки МАЗ 6501У9, номерний знак НОМЕР_1 не відповідає дійсності. Також, позивач зазначає, що оскаржувана постанова взагалі не містить обґрунтування з посиланням на відповідну норму чинного законодавства, на підставі якої поліцейський зробив висновок, що керований ним транспортний засіб не допущено до перевезення небезпечного, що змусило його звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 27 вересня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху з наданням строку на усунення вказаних в ній недоліків.

07 жовтня 2019 року позивачем ОСОБА_1 недоліки позовної заяви було усунуто та ухвалою суду від 08 жовтня 2019 року будо відкрито провадження за даною справою та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

Позивач у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов.

Відповідач поліцейський взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенант поліції Дорчинець А.Ю. у судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, зокрема ухвала про відкриття провадження, повідомлення про розгляд справи та копія позовної заяви з додатками направлялись судом на офіційну електронну адресу відповідача .

Матеріали справи містять відзив на позов Дорчинця А.Ю. , де останній зазначає, що на його думку оскаржувана постанова складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення. Свідоцтво серії НОМЕР_3 надане Позивачем під час розгляду справи про адміністративне правопрушення, відповідно до п. 12 було дійсне до 11.09.2019 року. У свою чергу правопорушення було скоєно 16.09.2019 року. У випадку прострочення терміну дії свідоцтва про допущення ТЗ до перевезення небезпечних вантажів, позивачу необхідно було утримуватися від перевезення даного типу вантажу до продовження його терміну дії. Також відповідач зазначає, що по технічним причинам надати відеофіксацію, що здійснювалась на місці адміністративного правопорушення на відео реєстратор не вдається можливим.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, зважаючи на такі обставини.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №528230 від 17.09.2019 року, складеною поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенантом поліції Доргинець А.Ю., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КупАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

Згідно із вищезазначеною постановою, «17.09.2019 року об 11 год. 20 хв. у Кіровоградській області, Знам`янський район с. Знам`янка вул. Шмідта 37/3 водій керуючи транспортним засобом перевозив небезпечний вантаж - іонно-обмінна смола, яка має залишки закису-окису урану (ООН 2910) з порушенням спеціальних правил, а саме транспортний засіб не допущений до перевезення даного вантажу, чим порушив п.22.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП. (а.с.9)

Згідно із п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідальність за статтею 132-1 КУпАП настає за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які регулюються Законом України «Про дорожній рух», «Правилами дорожнього руху», Законом України «Про перевезення небезпечних вантажів» та Правилами перевезення небезпечних вантажів. Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у формі порушення правил перевезення небезпечних вантажів. Склад правопорушення - формальний. Суб`єкт даного правопорушення спеціальний (водії транспортних засобів, посадові особи, відповідальні за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважені з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу чи необережності.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається у порушенні правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та порушенні правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Так, поліцейський Дорчинець А.Ю. , притягуючи позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1КУпАП, зазначає у постанові, що той перевозив небезпечний вантаж - іонно-обмінна смола, яка має залишки закису-окису урану (ООН 2910) з порушенням спеціальних правил, а саме транспортний засіб не допущений до перевезення даного вантажу. Проте, матеріали справи містять копію свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів серії НОМЕР_3 , автомобілем МАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 . Перевізником у даному документі зазначено Державне підприємство «Східний Гірничо-збагачувальний комбінат», яке дійсне до 11.09.2019 року. На звороті вказаної копії свідоцтва зазначено, що оригінал свідоцтва зданий для оформлення продовження строку його дії. (а.с.15) Саме цей документ за твердженням позивача він надав поліцейському Доргинець А.Ю. для перевірки.

Також матеріали справи містять копію вищезазначеного свідоцтва із відміткою про те, що термін його дії продовжено до 13.03.2020 року. (а.с. 16). Тобто 17.09.2019 року дане свідоцтво було діючим.

Згідно з вимогами ст. 20 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів», перевезення небезпечних вантажів допускається за наявності відповідно оформлених перевізних документів, перелік і порядок яких визначається нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність транспорту.

Так, поліцейський Дорчинець А. Ю. при перевірці наданої йому водієм копії свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення небезпечних вантажів від 14.03.2019 серії С №041383, виданого на автомобіль марки МАЗ 6501Е9, номерний знак НОМЕР_1 , теоретично міг допустити, що на день розгляду справи про адміністративне правопорушення, дане свідоцтво є не діючим, однак оскаржувана постанова не містить обґрунтування з посиланням на відповідну норму чинного законодавства, на підставі якої поліцейський зробив висновок, що керований позивачем транспортний засіб не допущено до перевезення небезпечного вантажу, а також яка вина позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

При цьому відповідач не зазначив у постанові, чому він при винесенні постанови він не брав до уваги надані позивачем докази на підтвердження своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, а саме досліджену судом копію свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів серії НОМЕР_3 , автомобілем МАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 .

З огляду на вищевикладене та встановлені у справі обставини, суд вважає, що стороною відповідача не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови, оскільки викладені у ній факти належними та допустимими доказами, в порядку ст.251 КУпАП, які в даному випадку кореспондують до Правил перевезення небезпечних вантажів, не підтверджені, а наведені у ній висновки щодо перевезення позивачем небезпечного вантажу - іонно-обмінна смола, яка має залишки закису-окису урану (ООН 2910) з порушенням спеціальних правил, а саме що транспортний засіб не допущений до перевезення даного вантажу, розцінюються не інакше, як припущення, що в силу ст.62 Конституції України, є неприпустимим.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Це також слідує з закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову, а тому вину позивача у вчиненні правопорушення повинен довести саме відповідач.

Відповідно до вимог статті 10 КУпАП вина є обов`язковою умовою адміністративної відповідальності, юридичний факт, який є підставою для притягнення до відповідальності.

Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Як встановлено судом, із пояснень позивача, у позовній заяві, що він надавав пояснення з приводу наявності свідоцтва про допущення транспортного засобу, яким він керував до перевезення небезпечних вантажів та надавав його копію під час розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення, однак відповідач не зважаючи на його пояснення виніс оскаржувану постанову, якою притягнув його до адміністративної відповідальності.

Доводи відповідача, що у випадку прострочення терміну дії свідоцтва про допущення ТЗ до перевезення небезпечних вантажів, позивачу необхідно було утримуватися від перевезення даного типу вантаджу до продовження терміну його дії, судом не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки позивач є працівником підриємства-перевізника, якому було доручено перевезення даного вантажу і він не міг в силу своїх обов`язків відмовитись від виконання доручення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до змісту ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, суд визнає, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не дотримано вимог ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП, що потягло за собою необґрунтоване притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку із чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження, - закриттю.

З огляду на наведене, суд прийшов до переконання про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодесу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 38, 247,268, 276, 277-2, 278, 280, 283, 288 КпАП України, ст.ст.205,268-272,286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенанта поліції Дорчинець Артема Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.09.2019 року серії НК №528230 - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №528230 від 17 вересня 2019 про накладення штрафу на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_4 , місце реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого, ст.132-1 КУпАП, - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Відшкодування судових витрат віднести за рахунок Держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області К.А. Гусейнов