Справа № 200/9737/19-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 р. Справа№200/9737/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Буряк І.В.,

секретаря судового засідання Соколової С.О.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представниці позивача: ОСОБА_2 .Ю.

представниці відповідача: Землянської Д.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ

05 серпня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, відповідно до тексту якого позивач просить: - скасувати рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 20 від 14.06.2019 року про відмову в перерахунку пенсії; зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області при розрахунку пенсії ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІПН НОМЕР_1 не зараховувати періоди роботи, за які не сплачено єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області Азьомі ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІПН НОМЕР_1 доплату за понаднормовий стаж роботи не включати у склад пенсії, нарахованої згідно Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та виплачувати окремо до пенсії, нарахованої згідно Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці з дати призначення пенсії по цьому закону; зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зробити повний перерахунок пенсії ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 . 1ПII НОМЕР_1 з дати призначення пенсії за віком, а саме з 06.01.2017 року; зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області після перерахунку пенсії ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІП11 НОМЕР_1 повернути борг по недоотриманій пенсії.

За змістом позову з 06.01.2017 року Позивач отримує пенсію за віком по Списку №1 зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач звернувся до Відповідача із заявою про перерахунок пенсії натомість отримав рішення про відмову у перерахунку пенсійних виплат № 20 від 14.06.2019 року. Вважаючи, що рішення про відмову у перерахунку пенсії № 20 від 14.06.2019 року є неправомірним звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року позовну заяву залишено без руху. У встановлений судом строк позивачем недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою від 27 серпня 2019 року судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі №200/9737/19-а, розгляд справи визначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення виклику сторін у справі.

Ухвалою від 09 вересня 2019 року справу №200/9737/19-а призначено до розгляду по суті у судовому засіданні з повідомленням викликом сторін у справі.

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому проти позовних вимог заперечував, в обґрунтування відзиву зазначив наступне. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку у Слов`янському об`єднаному Пенсійному фонді України Донецької області.

З 06.01.2017 року позивачу призначено пенсію за віком за Списком №1 зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV із змінами та доповненнями, внесеними Законом України «Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VІ (далі - Закон).

22.02.2018 року до управління надійшла Постанова Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.11.2017 року по справі № 2-а/243/524/2017 та Постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018 за № 243/8231/17 про зарахування періодів роботи на шахті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ВО Ворошиловградвугілля» з 08.07.1986 по 28.07.1986, в структурному підрозділі «Шахта Полтавська» державного підприємства «Орджонікідзевугілля», 19.06.1987 по 24.08.1987, з 30.08.1988 по 19.09.1988 , з 16.10.1989 по 31.12.1999, з 01.06.2005 по 30.10.2005 до пільгового стажу по Списку№1 виробництв, професій, посад на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, а також про зарахування періодів роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010, з01.03.2014 по 30.11.2014 до загального трудового стажу.

У березні 2018 року на виконання вказаних судових рішень позивачу з 01.08.2017 року та згідно особистої заяви № 4267 від 08.08.2017, проведено перерахунок пенсії по стажу, а саме вищевказані періоди роботи зараховано до загального стажу, як стаж по Списку №1, а також періоди роботи з 01.06.2010 року по 31.12.2010, з 01.03.2014 по 30.11.2014 зараховано до загального трудового стажу.

Щодо доплати за понаднормовий стаж роботи згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської правці», відповідачем зазначено наступне:

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської правці» № 345-УІ від 02.09.2018 року та абз. З ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-УІ мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється не залежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотка його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму , встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Доплата до пенсії по Закону України «Про підвищення престижності шахтарської правці» встановлюється після визначення загального розміру пенсії.

Тобто, після визначення загального розміру пенсії, (в який входить розмір пенсії за віком та доплата за понаднормовий стаж), додатково нараховується доплата до пенсії по Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Стосовно вимог позивача зобов`язати управління здійснити перерахунок пенсії з дати призначення пенсії за віком, а саме з 06.01.2017 року Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зазначає та звертає увагу суду на те що відповідно до Постанови Слов`янського міськрайонного суду у справі №243/8231/17 від 27.11.2017 позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено. Зобов`язано Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , за № 4267 від 08.08.2017 року, відповідно до ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Згідно вищезазначеної Постанови управлінням було перераховано стаж для обчислення пенсії відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по заяві № 4267 від 08.08.2017 року (з 01.08.2017 року відповідно до ст. 45 ЗУ № 1058- VI).

За таких обставин пенсія ОСОБА_1 , призначена, перерахована, та виплачується згідно норм діючого законодавства. На підставі викладеного відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 23 вересня 2019 року розгляд справи відкладено на 15 жовтня 2019 року.

09 жовтня 2019 року через відділ документообігу та архівної роботи суду, позивачем надано відповідь на відзив, в обґрунтування якої останній зазначив, що у відзиві відповідач зазначає, що періоди роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010 та з 01.03.2014 по 30.11.2014 зараховані до загального трудового стажу (до цього у всіх рішеннях і листах відповідача зазначено, що ні періоди роботи були зараховані до страхового трудового стажу. Також ці періоди роботи були використані при розрахунку пенсії з нульовою заробітною платою.

Тому позивач наполягає на тому, що ці періоди роботи не повинні враховуватися при розрахунку пенсії, так як вони не є страховим стажем, бо за них не сплачені страхові внески до ПФУ згідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (що підтверджує копія форми ОК-5 від 13.02.2017 р.).

Також не погоджується позивач із твердженням відповідача, щодо доплати до пенсії за Законом України «Про підвищення шахтарської праці» яка встановлюється після визначення загального розміру пенсії за віком (в яку входить розмір пенсії за віком та доплата за понаднормовий стаж), але не надає доказів.

Щодо відмови відповідача в перерахунку пенсії з 06.01.2017 року (з дати призначення позивачу пенсії за віком), посилаючись до рішення суду, Позивач звертає увагу на те, що відповідачем ще до рішення суду при розрахунку пенсії (призначеної з 06.01.2017 року) були використані періоди роботи з 01.06.2010 р. по 31.12.2010 та з 01.03.2014 по 14.08.2014, які не є страховим стажем (що підтверджує копія розрахунку заробітної плати для призначення пенсії від 01.10.2017 і копія листа №15991/02 від 11.05.2017). Після рішення суду, періоди роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010 та з 01.03.2014 по 30.11.2014 визначенні судом як загальний стаж, при перерахунку пенсії (з 01.08.2017) відповідачем також були використані як страховий стаж (що підтверджує копія розрахунку заробітної плати для призначення пенсії від 30.01.2019). Враховуючи вищевикладене на думку позивача, відповідач повинен зробити повний перерахунок пенсії з дати її призначення, а саме з 06.01.2017 року.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши сторін у справі, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку у Слов`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. З 06.01.2017 року позивачу призначено пенсію за віком за Списком №1 із зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІУ із змінами та доповненнями, внесеними Законом України «Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-УІ (далі - Закон).

08.08.2017 Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р.

Рішенням відповідача №46 від 16.08.2017 йому відмовлено у перерахунку пенсії на пільгових умовах з тієї підстави, що УПФУ не має можливості провести перевірку достовірності видачі довідок про пільговий стаж роботи, а також підприємством не сплачено щомісячних страхових внесків, в сумі не меншій ніж мінімальний страховий внесок.

ОСОБА_1 , не погодившись із відмовним рішенням відповідача, звернувся до суду за його оскарженням.

Постановою Слов`янського міськрайонного суду у справі №2-а/243/524/2017 від 27.11.2017 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Визнано протиправним та скасовано рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 46 від 16 серпня 2017 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку призначеної йому на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058 із змінами та доповненнями внесеними Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 р. № 3668-4. Зобов`язано Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 , період роботи на шахті «Никонор» ВО «Ворошиловградвугілля» з 08.07.1986 р. по 28.07.1986 р., в структурному підрозділі «Шахта Полтавська» державного підприємства «Орджонідзевугілля»,з 19.06.1987 р. по 24.08.1987 р., з 30.08.1988 р. по 19.09.1988 р., з 16.10.1989 р. по 31.12.1999 р. з 01.06.2005 р. по 30.10.2005 р. до пільгового стажу по «Списку «1» виробництв професій посад на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.», а також періоди роботи з 01.06.2010 р. по 31.12.2010 р., з 01.03.2014 р. по 30.11.2014 р., до загального трудового стажу.

Зобов`язано Слов`янське об`єднане управління Пенсійного Фонду України у Донецькій області врахувати при перерахунку призначеної пенсії ОСОБА_1 довідок №73,74 від 14.08.2014 року, про заробітну плату, до 2000 року.

Зобов`язано Слов`янське об`єднане управління Пенсійного Фонду України у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 за № 4267 від 08.08.2017 року, відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідачем на виконання Постанови Слов`янського міськрайонного суду у справі №2-а/243/524/2017 від 27.11.2017, залишена без змін Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018, проведено перерахунок пенсії позивача з 01.08.2017 року (згідно особистої заяви № 4267 від 08.08.2017р.), а саме періоди роботи з 19.06.1987 по 24.08.1987, з 30.08.1988 по 19.09.1988, з 16.10.1989 по 31.12.1999, з 01.06.2005 по 30.10.2005 зараховано до загального стажу, як стаж по Списку №1, а також періоди роботи з 01.06.2010 року по 31.12.2010, з 01.03.2014 по 30.11.2014 зараховано до загального трудового стажу.

30.01.2019 року Позивач звертався до відповідача із заявою №1103 про перерахунок пенсії, згідно якої просив відповідача перевести пенсійні виплати на пенсію по Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI від 02.09.2000 з дати призначення пенсії, а саме з 06.01.2017, при цьому просив зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.03.2014 по 30.11.2014, зарахувати заробітну плату для розрахунку пенсії за періоди роботи 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.03.2014 по 30.11.2014.

16.04.2019 Позивач звертався із заявою до Відповідача, згідно якої посилався на не вірний розрахунок коефіцієнта заробітної плати і заробітної плати для обчислення пенсії, обґрунтовуючи вищезазначене наступним. При обчисленні пенсії, яка сплачувалась з 01.06.2017 по 31.07.2017 відповідачем зараховано періоди роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.03.2014 по 31.08.2014 до страхового стажу, але вони не повинні були бути зарахованими, через не сплату страхових внесків. Крім цього при перерахунку на виконання Постанови Слов`янського міськрайонного суду від 27.11.2017, що здійснений з 01.08.2017 зараховані періоди роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.03.2014 по 31.11.2014 до страхового стажу, які не повинні були враховуватись як страховий стаж і не повинні бути врахованими при обчисленні пенсії так, як за них не сплачені страхові внески, за постановою суду зазначені періоди визнані як загальний трудовий стаж, на підставі викладеного просив здійснити перерахунок пенсії з 06.01.2017 не враховуючи вищезазначені періоди трудової діяльності.

У відповідь на вищезазначену заяву відповідач листом від 08.05.2019 повідомив про не можливість виключення періодів роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.03.2014 по 30.11.2014 посилаючись на приписи ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісячно сплачено страхові внески, та ст. 40 цього ж Закону, якою встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата за період страхового стажу до 01 липня 2000 року на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за весь період з 01 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Отже Законом не передбачено, зарахування стажу роботи з 01.07.2000 без урахування за цей період заробітної плати, якщо враховується стаж, то обов`язково за цей період враховується заробітна плата.

16.07.2019 Позивач звертався до відповідача із заявою, щодо здійснення перерахунку з 01.08.2017, здійснити доплату за понаднормовий стаж окремо від нарахованої пенсії, обчисленої згідно абз. 3, ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI.

У відповідь на вищезазначену заяву відповідач листом від 08.05.2019 повідомив. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345- VI від 02.09.2000 та абз. 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менше як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників затвердженим Кабінетом міністрів України, встановлюється незалежно від місяці останньої роботи, у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-VІ, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Розмір пенсії розрахований згідно ст. 27,28 Закону України №1058-VІ.

21.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ із заявою про перерахунок пенсії, згідно якої просив при перерахунку не враховувати періоди роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.03.2014 по 30.11.2014, які враховані при обчислені пенсії призначеної з 06.01.2017 бо вони не є страховим стажем, оскільки за них сплачено страхові внески, також просить не враховувати періоди роботи з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.03.2014 по 30.11.2014, які враховані з 01.08.2017 за Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.11.2017, бо вони не є страховим стажем, оскільки за них сплачено страхові внески, а за судовим рішенням віднесені до загального стажу. Пунктом другим заяви, ОСОБА_1 просив при перерахунку пенсії доплату за поднормовий стаж додати окремо до пенсії, нарахованої згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345- VI від 02.09.2000.

Рішенням Відповідача від 14.06.2019 №20 Позивачу відмовлено у проведені перерахунку пенсійних виплат, не погодившись із відмовним рішенням Позивач звернувся до суду за його оскарженням.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З цього приводу суд зазначає, перерахунок пенсії позивача пов`язаний з виконанням судового рішення (постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області №2-а/243/524/2017 від 27.11.2017, що залишена без змін Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018.), так відповідачем зараховано періоди роботи позивача з 19.06.1987 по 24.08.1987, з 30.08.1988 по 19.09.1988, з 16.10.1989 по 31.12.1999, з 01.06.2005 по 30.10.2005 зараховано до загального стажу, як стаж по Списку №1, а періоди роботи з 01.06.2010 року по 31.12.2010, з 01.03.2014 по 30.11.2014 зараховано до загального трудового стажу.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

За бажанням пенсіонера може додатково бути виключено періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю І групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону.

Зазначені вище періоди можуть виключатись понад норму встановлену Законом щодо 60 календарних місяців, але не більше 10% страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Отже, в даному випадку посилання позивача на не правомірність дій відповідача, щодо зарахування до стажу роботи для призначення пенсії періодів трудової діяльності з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.03.2014 по 30.11.2014 є не обґрунтованими.

Щодо зобов`язання не включати доплату за поднормовий стаж у склад пенсії.

Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положенням частини 1 статті 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Стаття 4 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування зазначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 1 Закону України Про пенсійне забезпечення громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Так, зокрема статтею 113 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Дія цього Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей (ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до статті 8 згаданого Закону мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМ України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМ України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Проаналізувавши наведені норми, суд дійшов висновку, що мінімальний розмір пенсії шахтарям встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Доплата шахтарям до мінімального розміру це різниця між мінімальним розміром пенсії (трьома розмірами прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність) та розміром пенсійної виплати, обчисленої відповідно до ст.ст.27, 28, 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З аналізу наведених вище положень законодавства слідує, що основний розмір пенсії кожного пенсіонера визначається з урахуванням належних йому доплат за його понаднормовий стаж, а потім формується розмір доплати шахтарю.

Оскільки доплата за понаднормативний стаж вже включена в основний розмір пенсії позивача, така доплата не додається до розміру пенсії після її перерахунку, тому незаконного зменшення пенсійної виплати, як помилково вважає позивач, не відбулось.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір пенсії позивачу за віком відповідачем був розрахований відповідно до статті 27 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Коефіцієнт стажу у позивача складає 0,51167, який було розраховано зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 25 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

См х Вс

Кс= 100% х 12, де

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 цього Закону - 0,85.

З матеріалів справи встановлено, що для розрахунку суми місяців страхового стажу управлінням було застосовано статтю 24 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, в частині 3 якої зазначається, що страховий стаж обчислюється в місяцях та страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим законом. Крім цього до загального стажу трудової діяльності позивача зараховані періоди з 01.06.2010 по 31.12.2010, з 01.03.2014 по 30.11.2014 на виконання судового рішення.

Відповідно до частини 4 статті 24 вказаного закону періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

При цьому, за кожний повний рік стажу роботи, до набрання чинності цим Законом, на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Заробітна плата, з якої обчислюється пенсія, складає 8439,7 грн., та була розрахована управлінням зважаючи на наступне.

Статтею 40 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено порядок обчислення заробітної плати (доходу) для пенсії в частині 1 даної статті зазначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до статті 28 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Доплата за 16 років понаднормативного стажу позивача складає 250,24 грн. Відповідно до Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці для осіб, які відпрацювали 15 років та більше на підземних роботах, розмір пенсії встановлюється у розмірі 80% від їх заробітної плати, обчисленої відповідно до статті 40 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до статті 40 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування заробітна плата позивача складає 8 439,70 грн., 80% від заробітної плати позивача становить 6751,76 грн. (8 439,70 х 80%).

Суд зосереджує увагу на тому, що позивач ототожнює поняття «розмір заробітної плати, обчисленої відповідно до статті 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»» та «розмір пенсії», хоча заробітна плата, обчислена відповідно до статті 40, є однією зі складових для розрахунку розміру пенсії.

Окрім цього, в статті 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не вказується про зарахування доплати за понаднормовий стаж при обчисленні заробітної плати (доходу) для пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2018 року у справі №805/3202/18-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 № 6-зп «Щодо офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України» частину другу ст. 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо вважають, що ці рішення, дія чи бездіяльність порушують їхні права і свободи або перешкоджають здійсненню цих прав і свобод, а тому потребують правового захисту в суді.

З викладеної правової позиції Конституційного Суду України слідує, що умовою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

У разі відповідного звернення особи суд повинен розглянути питання щодо наявності порушення суб`єктивного права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього розв`язати спір.

Крім того, судовому захисту підлягає також охоронюваний законом інтерес.

У Рішенні від 1 грудня 2004 № 18-рп/2004 Конституційний Суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам .

Отже, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто не випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушенням охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

Водночас, за відсутності об`єктивного порушення прав чи законних інтересів особи її вимоги не підлягають задоволенню.

Викладені конституційні норми кореспондуються з нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з підпунктами 1,2 частини 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

В силу підпункту 8 частини 1 ст. 4 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Отже, судовому захисту в адміністративних судах підлягають порушені права, свободи та законні інтереси особи в публічно-правових відносинах. При цьому, визначальним для вирішення питання про обґрунтованість вимог особи у розв`язанні публічно-правового спору є встановлення факту порушення відповідних прав, свобод чи інтересів такої особи.

Відповідні зміни або перешкоди можуть бути створені протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 1ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження

Якщо відповідні рішення, дії чи бездіяльність протиправно, на думку особи, спричинили виникнення, зміни чи припинення прав та обов`язків особи (тобто є юридично значимими), особа може порушити питання про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності в судовому порядку протиправними.

Таким чином, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або має місце інше ущемлення прав чи свобод.

При цьому, позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто, встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

З цього приводу, суд зазначає, що, реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Досліджені матеріали справи доводять, що відповідачем дотримані всі норми щодо виконання приписів вищезазначених законів, жодних порушень управлінням стосовно прав на пенсійне забезпечення позивача не допущено.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись пп. 15.5 Розділу VII Перехідних положень, статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 15 жовтня 2019 року, повний текст рішення виготовлений 21 жовтня 2019 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Буряк