Справа № П/808/182/14
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2019 року м. Дніпросправа № П/808/182/14

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна" та Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2014 року

у справі №П/808/182/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна"

до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів, Управління державної казначейської служби України в м. Зпоріжжі

про визнання протиправною бездіяльності та стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість,-

ВСТАНОВИВ:

"10" січня 2014 р. Публічне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М.Кузьміна» звернувся до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів, Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області про:

- визнання протиправною бездіяльність контролюючого органу щодо ненадання до Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області висновку щодо відшкодування 788 668,00 грн податку на додану вартість (ПДВ);

- стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства заборгованості з податку на додану вартість у сумі 788 668,00 грн та пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення норм чинного законодавства йому як платнику податку на додану вартість відповідачами не було здійснено бюджетне відшкодування з даного податку у сумі 788 668,00 грн, право на відшкодування якої підтверджене в судовому порядку.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2014 р. у справі № П/808/182/14 адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна" до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів, Управління державної казначейської служби України в м. про визнання протиправною бездіяльності та стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів щодо ненадання до Управління Державного казначейства України у м. Запоріжжі Запорізької області висновку щодо відшкодування 788 668,00 грн. Стягнено з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.. А. М. Кузьміна» заборгованість з податку на додану вартість у сумі 788 668,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що зважаючи на відсутність з боку позивача порушень норм закону та підтвердження в судовому порядку правильності формування суми бюджетного відшкодування ПДВ, ненадання контролюючим органом відповідного висновку органу державного казначейства про бюджетне відшкодування ПДВ є безпідставним, а тому належним способом захисту права позивача є стягнення зазначених коштів (відшкодування заборгованості).

Щодо вимоги позивача про стягнення пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, оскільки пеня розраховується за певний період, останнім днем якого є день погашення бюджетної заборгованості, а день ухвалення судом рішення не є днем погашення бюджетної заборгованості.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та зазначає, що п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України визначено, що суми податку не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення на суму заборгованості нараховується пеня. Позивач зазначає, що даною нормою встановлено нарахування пені саме за порушення строків відшкодування платнику податку бюджетного відшкодування ПДВ та, відповідно, надано право платнику податку на отримання такої пені. Оскільки здійснений позивачем розрахунок не виходить за межі наданого платнику податку п. 200.23 ст. 200 ПКУ права, він розрахований з моменту настання обов`язку податкового органу здійснити відшкодування по день судового засідання, тобто не виходячи за межі строку, за який розраховується пеня, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач також звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що згідно п. 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Враховуючи, що податковим органом подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, за якою відкрито касаційне провадження, ДПІ вважає, що процедура судового оскарження ще не закінчена, тому підстави для надання висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету до органу Державної казначейства України відсутні.

Стосовно стягнення пені відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПКУ нарахування пені перебуває в компетенції податкового органу та не відноситься до повноважень суду. Разом з тим, обов`язок податкового органу з нарахування пені виникає в момент погашення заборгованості і розраховувати таку пеню необхідно за період з моменту виникнення пені протягом строку її дії до моменту погашення заборгованості. Оскільки погашення заборгованості не відбулося у зв`язку з тим, що сума податку на додану вартість не набула статусу бюджетної заборгованості, у податкового органу не виникло обов`язку з її (пені) нарахування.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014 рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог Товариства скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову в цій частині.

Стягнуто з Державного бюджету України пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, нараховану на суму заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 788 668,00 грн по день погашення заборгованості.

Рішення суду в задоволеної вимоги щодо стягнення пені обґрунтовано тим, що неподання органом державної податкової служби після набрання законної сили судовим рішенням до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення пені.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.04.2019 року задоволено частково касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014 у справі № П/808/182/14 в частині стягнення з Державного бюджету України пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, нарахованої на суму заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 788 668,00 грн по день погашення заборгованості скасовано та в цій частині справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В решті постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13.05.2014 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014 у справі №П/808/182/14 залишено без змін.

Постанова суду касаційної інстанції обумовлена тим, шо рішення суду апеляційної інстанції в частині стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства пені без визначення її конкретного розміру на час ухвалення рішення є передчасним

Представниками сторін надано ґрунтовні пояснення щодо обставин по справі та підтримано позиції, викладені в апеляційних скаргах та заперечень до них.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства, внаслідок наступного.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, Товариством подано до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів декларацію з податку на додану вартість, в якій задекларовано до бюджетного відшкодування від`ємне значення податку на додану вартість за серпень 2011 року в сумі 20 873 427,00 грн, про що подано відповідну заяву про повернення суми бюджетного відшкодування.

Контролюючим органом перевірено достовірність нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень 2011року.

Актом перевірки № 396/08-01/00186536 від 06.10.2011 встановлено, що сума бюджетного відшкодування за серпень 2011 року у розмірі 788668,00 грн, заявлена в порушення вимог пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.3 ст. 198, п.200.1, п.200.3, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України.

На підставі вищезазначеного акту прийнято податкове повідомлення-рішення № від 13.10.2011, яким зменшено суму бюджетного відшкодування по декларації за серпень 2011 року на суму 788668,00 грн.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням - рішенням позивач оскаржив його у судовому порядку.

23.01.2012 постановою Запорізького окружного адміністративного суду по справі №2а-0870/9103/11 в задоволенні адміністративного позову ПАТ «Дніпроспецсталь» про скасування податкового повідомлення - рішення №№ від 13.10.2011 на суму завищення бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 788668,00 грн відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2013 вказана постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 23.01.2012 скасована, позов ПАТ «Дніпроспецсталь» про скасування податкового повідомлення - рішення на суму завищення бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 788668,00 грн., № від 13.10.2011 року задоволено у повному обсязі.

Разом з тим, Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.04.2019 року задоволено частково касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014 у справі № П/808/182/14 в частині стягнення з Державного бюджету України пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, нарахованої на суму заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 788 668,00 грн по день погашення заборгованості скасовано та в цій частині справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів переглядає доводи апеляційних скарг в межах питання нарахування пені.

Судами визнано право позивача на отримання бюджетного відшкодування ПДВ, проте спірним є питання нарахування пені на невідшкодовану суму податку.

Відмовляючи в задоволенні даної частини позовних вимог, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що період розрахунку пені, останнім днем якого є день погашення бюджетної заборгованості, в свою чергу, день ухвалення судом рішення не є днем погашення бюджетної заборгованості , у зв`язку з чим такий розрахунок позивача суд визнав не обґрунтованим.

Дослідивши обставини по справ, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п. 200.7 ст. 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п. 200.8 ст. 200 ПК України, до декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, а також оригінали митних декларацій (примірників декларанта), що підтверджують вивезення товарів (супутніх послуг) за межі митної території України.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За приписами п. 200.14 ст. 200 ПК України, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган, зокрема, у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною органом державної податкової служби за результатами перевірок надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

Відповідно до п.200.15 ст.200 ПК України, у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган Державного казначейства України. Орган Державного казначейства України тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до п. 200.13 ст. 200 ПК України, на підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Згідно з п. 200.23 ст. 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважається заборгованістю з бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

З урахуванням вимог п.200.13, п.200.15 ст.200 ПК України моментом набуття бюджетним відшкодуванням статусу заборгованості є наступний день після спливу встановлених податковим законодавством строків на подання висновку про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом та перерахування органом, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок платника податку у банку, що його обслуговує.

Положення п.200.23 ст.200 ПК України є імперативною нормою закону, а інші норми Податкового кодексу України не передбачають, що стягнення пені, нарахованої на суму наявної бюджетної заборгованості з ПДВ, здійснюється лише після фактичного отримання платником податків суми такої заборгованості.

Наведене підтверджується правовою позицією яка викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 14 листопада 2017 року у справі №826/3775/15 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі №826/260/13-а.

Враховуючи те, що позивачу не відшкодовано відповідні суми бюджетного відшкодування, у встановлені законом строки, колегія суддів вважає, що позивач набув право на нарахування пені у порядку, встановленому п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України.

При цьому, неподання податковим органом після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Таким чином, оскільки не відшкодована позивачу сума ПДВ є бюджетною заборгованістю, на яку за законом нараховується пеня за несвоєчасне відшкодування, відповідно у позивача, як суб`єкта господарювання, є право вимагати у судовому порядку стягнення на його користь відповідних сум пені з Державного бюджету України, і відсутність вказаних коштів у Державному бюджеті України, або їх не передбачення на такі видатки, не є перешкодою для задоволення вимог позивача у цій частині.

Відповідно до Додатку 1 до Наказу Державної податкової адміністрації України № 953 від 17 грудня 2010 року сума пені розраховується за такою формулою:

Y= S*K:100% *U*1.2

R

де,

S сума бюджетної заборгованості

Y- сума пені,

K кількість днів затримка

U більша з облікових ставок Національного банку України, що діяли на день виникнення боргу або на день його погашення

1.2 коефіцієнт, що дозволяє розрахувати 120% річних

R кількість днів календарного року.

Розрахунок пені на рівні 120 відсотків річних облікової ставки НБУ здійснено за період з 04.02.2014 року по 08.07.2016 року.

04.02.2014 року дата складання повного тексту ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2014 року + 5 робочих днів на подання висновку СДПІ до Держказначейства та 5 робочих днів на перерахування коштів.

08.07.2016 року - дата відшкодування ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» належних йому до відшкодування БВ ПДВ у сумі 788 668,00 грн.

Період з 04.02.2014 р. по 08.07.2016 р. містить 614 днів (331 - у 2014 році, 365 - у 2015 році, 155-у 2016 році). На момент виникнення пені діяла облікова ставка Національного банку України у розмірі 6,5% річних (Постанова НБУ № 315 від 09.08.2013).

1. Період з 04.02.2014 р. по 31.12.2015 р. тривалістю 696 днів, рік складає 365 днів:

788 668 х 696 : 100% х 6,5% х 1,2 =117 301,94 грн.

365

2. Період з 01.01.2016 р. по 08.07.2016 р. тривалістю 155 днів, рік складає 366 днів:

788 668 х 155 : 100% х 6,5% х 1,2=26 051,90 грн.

366

Таким чином сума пені на заборгованість по бюджетному відшкодуванню ПДВ у розмірі 788 668,00 грн. за весь період з 04.02.2014 року по 08.07.2016 року дорівнює 143 353,84 грн. (117 301,94 + 26 051,90).

З огляду на викладене колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції надано невірну оцінку обставинам по справі, що призвело до невірного вирішення спору по суті заявлених вимог. Наведене, у відповідності до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог в оскаржуваній частині.

Крім того, позивачем заявлено клопотання про заміну співвідповідача у справі, відповідно до якої Управління державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області не є належним співвідповідачем по цій справі, оскільки Офіс ВПП ДФС обслуговується в Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві, що підтверджується відзивом Казначейства на апеляційну скаргу від 11.07.2019 р. № 06-12/975.

Відповідно до частини 3 статті 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

На цій підставі колегія суддів вважає за необхідне замінити неналежного співвідповідача Управління державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області на належного співвідповідача Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві, , адреса: 01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-а.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2014 р. у справі № П/808/182/14 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна" на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2014 р. у справі № П/808/182/14 задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2014 р. у справі № П/808/182/14 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Державного бюджету на користь ПрАТ «Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» пені на рівні 120% облікової ставки Національного банку України.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ПрАТ «Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» пеню на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, що дорівнює 143 353,84 грн.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко