Справа № 520/9496/19
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

21 жовтня 2019 р. № 520/9496/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мельников Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області ВП № 57808523 від 28.08.2019 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. 00 коп. за невиконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області при прийнятті постанови про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. 00 коп. за невиконання рішення суду не було враховано усіх обставин справи та надано неналежну оцінку поданим позивачем на виконання рішення суду документам. Отже, на думку позивача, така постанова про накладення штрафу підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 02.10.2019 року відкрито спрощене провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду.

Представником відповідача через канцелярію суду надано пояснення на позов, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує, оскільки позивачем не було в повному обсязі виконано рішення суду стосовно виплати нарахованої різниці відповідно до проведеного перерахунку, що і послугувало підставою для прийняття оскаржуваної у даній справі постанови про накладення штрафу на позивача. Отже, на думку відповідача, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень статті 229 КАС України.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Як передбачено приписами ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, зазначає наступне.

Як встановлено під час судового розгляду справи рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року у справі №820/1344/18 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково; визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23.12.2015 №900-УІІІ, ст.ст. 51,63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 №988 на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про грошове забезпечення для перерахунку пенсії від 24.03.2018 №100/32371- з урахуванням грошового забезпечення поліцейських; зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області виплатити пенсію ОСОБА_1 , з урахуванням виплачених сум, за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23.12.2015 №900-УІІІ, ст.ст. 51,63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 №988 на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про грошове забезпечення для перерахунку пенсії від 24.03.2018 №100/32371-, з виплатою за результатами перерахунку різниці недоплаченої пенсії за весь період в повному обсязі, без застосування положень постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсії особам, які звільненні з військової служби, та деякими іншими категоріям осіб" від 21.02.2018 №103 щодо часткової та/або поетапної виплати перерахованої суми пенсії; в іншій частині позовних - відмовлено; стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3-й під`їзд, 2-й поверх) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , поштовий АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 по справі № 820/1344/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто скаржнику.

Отже, рішення у справі №820/1344/18 набрало законної сили та Харківським окружним адміністративним судом 28.11.2018 року видано виконавчий лист у справі.

ОСОБА_1 вказаний виконавчий лист пред`явлено до виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області та постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 06.12.2018 року відкрито виконавче провадження №57808523.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що державним виконавцем вказану постанову про відкриття виконавчого провадження було направлено до позивача разом із супровідним листом та отримано останнім 26.12.2018 року.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області листом від 02.01.2019 року було повідомлено відповідача про те, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року по справі №820/1344/18 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплата різниці в пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в сумі 47938,85 грн. буде здійснено після надходження коштів від Пенсійного фонду України. Також вказано, що доплату пенсії за період з 01.0.2018 року по 30.04.2018 року в сумі 8100,68 грн виплачено в квітні поточного року. Крім того, державного виконавця було повідомлено, що відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року №103, з січня 2019 року розпочато виплату суми перерахованих пенсій за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії за відповідний період. Таким чином вказано, що у січня 2019 року ОСОБА_1 виплачено пенсію за період 2019 року у розмірі 4167,94 грн. та окрему суму доплати у розмірі 998,73 грн.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що державним виконавцем було направлено до позивача вимогу державного виконавця від 20.07.2018 року №57808523, якою державний виконавець вимагав негайно повідомити про виконання зазначеного рішення суду, коли булла виплачена заборгованість по зазначеному виконавчому документу.

Як свідчать наявні в матеріалах справи докази, позивачем у відповідь на вимогу державного виконавця було направлено лист від 31.07.2019 року №25564-14/20 із зазначенням того, що на виконання рішення суду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплату різниці в пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року у сумі 42495,20 грн. (47938,85 грн. - сума різниці в пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, перерахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103, за мінусом 4993,65 грн (998,73*5) - сума, яку виплачено з січня по травень 2019 року відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України №103 у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії за відповідний період) було здійснено в червні 2019 року.

Судовим розглядом справи встановлено, що 28.08.2019 державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області винесено постанову ВП № 57808523 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання у рішення суду у повному обсязі.

Позивач, вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

З врахуванням вищевикладеного, а також з огляду на те, що позовна заява первинно була подана позивачем у встановлений законодавством строк, однак повернення позовної заяви відбулося з підстав несплати судового збору, який позивачем було сплачено у день повернення позовної заяви, суд приходить до висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення позивача до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Як передбачено положеннями ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Як передбачено приписами ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до положень ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Як передбачено приписами ч. 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

При цьому, положеннями ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, як встановлено під час судового розгляду справи державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області 28.08.2019 було винесено постанову у ВП №57808523 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн, за невиконання у повному обсязі рішення суду.

При цьому, як встановлено судовим розглядом справи рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року у справі №820/1344/18 зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області виплатити пенсію ОСОБА_1 , з урахуванням виплачених сум, за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23.12.2015 №900-УІІІ, ст.ст. 51,63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 №988 на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про грошове забезпечення для перерахунку пенсії від 24.03.2018 №100/32371-, з виплатою за результатами перерахунку різниці недоплаченої пенсії за весь період в повному обсязі, без застосування положень постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсії особам, які звільненні з військової служби, та деякими іншими категоріям осіб" від 21.02.2018 №103 щодо часткової та/або поетапної виплати перерахованої суми пенсії.

Однак позивачем листом 02.01.2019 року було повідомлено відповідача про те, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року по справі №820/1344/18 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплата різниці в пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в сумі 47938,85 грн. буде здійснена після надходження коштів від Пенсійного фонду України. Також вказано, що доплату пенсії за період з 01.0.2018 року по 30.04.2018 року в сумі 8100,68 грн виплачено в квітні поточного року. Крім того, державного виконавця було повідомлено.

Судовим розглядом справи встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року по справі №820/1344/18 позивачем було проведено розрахунок та доплату пенсії за період січень 2016 - грудень 2017 (42945,20 грн.).

Зі змісту наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що у червні 2019 року на виконання зазначеного рішення ОСОБА_1 було виплачено доплату за період січень 2016 - грудень 2017 в повному обсязі.

Отже, судове рішення у справі №820/1344/18 було виконано боржником.

При цьому, суд зазначає, що територіальні управління Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями розпорядника коштів у частині виплати пенсії. До їх повноважень входить призначення, перерахунок та формування відомостей на виплату пенсії в порядку, визначеному отримувачем (через відділення Укрпошти або банківські установи, які пройшли конкурсний відбір). Після проведення нарахування надається бюджетний запит на виділення коштів для виплати пенсій у порядку, визначеному Пенсійним фондом України.

Водночас, заслуговують уваги обставини того, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах по справам №21-1044а15, №21-2630а15, №21-5118а15, №804/5081/13-а, та Верховного Суду, викладеної у постанові по справі №373/436/15 від 21.11.2018, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області ВП №57808523 від 28.08.2019 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. 00 коп. за невиконання рішення суду є такою, що підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи 5, Держпром, 3 під., 2 пов.) до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 26) про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області ВП № 57808523 від 28.08.2019 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. 00 коп. за невиконання рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.