Справа № 819/985/17
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/7563/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Бруновська Н.В.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача - Нужда Ф.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року (головуючий суддя Дерех Н.В., м.Тернопіль) у справі № 819/985/17 за адміністративним позовом Державної служби геології та надр України до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 6073 від 04.08.2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

16.06.2017 року позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , в якому просив припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 6073 від 04.08.2015 року виданого фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 .

Позов обґрунтовує тим, що посадовими особами Західного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин (металічні руди, неметалічні корисні копалини, горючі тверді корисні копалини) ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої виявлені порушення вимог законодавства у сфері надрокористування та охорони навколишнього природного середовища. Зазначає, що відповідач порушив законодавство у сфері надрокористуванння та не усунув порушення у встановлених приписом та іншими документами строк, наявні підстави для анулювання спеціального дозволу на користування надрами №6073 від 04.08.2015 року, у відповідності до ст.26 Кодексу України про надра та пункту 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права зазначив, що надрокористувач наділений не правом, а обов`язком вчасно усунути виявлені порушення. Не усунення у встановлений строк порушень є виключно виною відповідача, при тому, що Держгеонадра України надала значний термін для здійснення дій, направлених на усунення цих порушень. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач та його представник доводи апеляційної скарги заперечують, вважають, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Державною службою геології та надр України 04.08.2015р. фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 6073 з метою видобування вапняків, придатних для виробництва щебеню та каменю бутового.

Між Державною службою геології та надр України та ФОП ОСОБА_1 укладено Угоду №6073 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 04.08.2015 р. Сторонами погоджено Програму робіт з видобування вапняку Маслятинського родовища (додаток 2 до Угоди), відповідно до якої ФОП ОСОБА_1 повинен був скласти план розробки та рекультивації родовища протягом 3-4 кварталів 2015 року, підготувати матеріали для отримання акту надання гірничого відводу та отримати такий відвід у встановленому порядку.

З 03.09.2016 р. по 07.09.2016 р. Державною службою геології та надр України проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин (металічні руди, неметалічні корисні копалини, горючі тверді корисні копалини) ФОП ОСОБА_1 .

Вказана перевірка проводилась на підставі повідомлення про проведення планової перевірки від 21.09.2016 року №17775/13/14-18, наказів №312 від 19.09.2016 року «Про затвердження Плану проведення перевірок надрокористувачів у ІV кварталі 2016 року, №323 «Про проведення планових перевірок надрокористувачів у ІV кварталі 2016 року», направлення на проведення перевірки від 30.09.2016 року №549-16/02.

За наслідками проведеної перевірки складено Акт №02-02/07/2016-24/п-134 від 07.10.2016 року, яким виявлені наступні порушення:

- "Робочий проект розробки і рекультивації Маслятинського родовища вапняків Кременецького району Тернопільської області фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 " не погоджений з органами Держпраці та Держгеонадрами України, чим порушено вимоги статті 51 Кодексу України про надра, статті 24 Закону України № 1127;

- затримується в часі виконання пункту 3 Програми робіт з видобування вапняку Маслятинського родовища. "Підготовка матеріалів для отримання акту надання гірничого відводу і отримання його в установленому порядку (1-2 кв. 2016)". Матеріали для отримання акту про надання гірничого відводу підготовані, скеровані в Держпраці України (лист від 18.06.2015 року). На час перевірки вносяться правки та уточнення у відповідності до зауважень Держпраці України (лист від 22.09.2016 року № 430), чим порушено вимоги статті 24 Кодексу України про надра, Постанови Кабінету Міністрів України №615.

Західним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України складено припис від 07.10.2016 р. № 572-16/02, в якому вказано позивачу у строк до 07.11.2016 р. усунути зазначені порушення вимог законодавства у сфері надрокористування та подати в письмовій формі до Західного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України матеріали, які підтверджують факт усунення порушень.

Департаментом Державного геологічного контролю Західного міжрегіонального відділу Державної служби геології та надр України направлено подання від 25.11.2016 року №708-16/02 на зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №6073 від 04.08.2015 року.

Наказом Державної служби геології та надр України від 19.12.2016 р. № 491 зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами № 6073 від 04.08.2015 року.

Крім цього, ФОП ОСОБА_1 надано 30 календарних днів для усунення порушень, що підтверджується листом Державної служби геології та надр України №24364/13/14-16 від 27.12.2016 року.

17.02.2017 року Західним міжрегіональним відділом ДДГК Держгеонадр України направлено на адресу Держгеонадр України Подання №44-17/02 про анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами №6073 від 04.08.2015 року та зазначено, що станом на 17.02.2017 року ФОП ОСОБА_1 не надано матеріалів, які підтверджують факт усунення порушень вимог законодавства у сфері надрокористування.

Разом з тим, відповідачу було направлено лист Держгеонадр України від 27.03.2017 року №6817/13/14-17 з проханням надати до Держгеонадр у 15-денний строк власну позицію (згоду/не згоду) на припинення права користування надрами Маслятинського родовища, згідно спеціального дозволу №6073 від 04.08.2015 року.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх дій, а позивачем не спростовано та не обґрунтовано порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства України про надра та не наведено правових підстав для припинення користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1174 від 30.12.2015 (Положення).

Відповідно до підпунктів 9, 10 п. 4 Положення про Державну службу геології та надр України, Держгеонадра України відповідно до покладених на неї завдань видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення.

Крім того, згідно з підпунктом 12 п. 4 Положення Держгеонадра України відповідно до покладених завдань здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням.

Також, згідно з підпунктом 18 п. 4 Положення Держгеонадра України, у тому числі виконує роботи із стандартизації, метрології, сертифікації у сфері геологічного вивчення, охорони та використання надр.

Регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян, є завданням Кодексу України про надра № 132/94-ВР від 27.07.1994 (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ч. 1 ст. 4 Кодексу України про надра, надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради.

Частиною 1 ст. 11 Кодексу України про надра визначено, що державне управління у галузі геологічного вивчення, використання і охорони надр здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, органи влади Автономної Республіки Крим, місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи та органи місцевого самоврядування відповідно до законодавства України.

Відповідно до вимог абз. 1 ст. 13 Кодексу України про надра, користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Згідно зі ст. 14 Кодексу України про надра, надра надаються у користування для: геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення; видобування корисних копалин; будівництва та експлуатації підземних споруд, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод; створення геологічних територій та об`єктів, що мають важливе наукове, культурне, санітарно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам`ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади та ін.); виконання робіт (здійснення діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції; задоволення інших потреб.

Згідно з ст. 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Відповідно до ст. 24 Кодексу України про надра, користувачі надр зобов`язані використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції, тощо.

Надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством України. Земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів.

Відповідно до ст. 18 Кодексу України про надра, місцеві ради при наданні земельної ділянки для розробки родовищ корисних копалин місцевого значення одночасно надають у користування і надра.

Дозвіл з угодою про умови користування надрами та додатками до неї підлягає опублікуванню на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після їх підписання. Примірні угоди про умови користування надрами затверджуються органом з питань надання дозволу та підлягають публікації на його офіційному веб-сайті.

Користувачі надр відповідно до приписів ст. 24 Кодексу України про надра, мають право: 1) здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції; 2) розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу; 3) здійснювати на умовах спеціального дозволу консервацію наданого в користування родовища корисних копалин або його частини; 4) на першочергове продовження строку тимчасового користування надрами; 5) користуватися додатковими правами, передбаченими угодою про розподіл продукції.

Разом з тим, користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.

За змістом статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі: 1) якщо відпала потреба у користуванні надрами; 2) закінчення встановленого строку користування надрами; 3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; 4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення; 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами; 7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Згідно зі ст. 56 Кодексу України про надра, основними вимогами в галузі охорони надр є: забезпечення повного і комплексного геологічного вивчення надр; додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами; раціональне вилучення і використання запасів корисних копалин і наявних у них компонентів; недопущення шкідливого впливу робіт, пов`язаних з користуванням надрами, на збереження запасів корисних копалин, гірничих виробок і свердловин, що експлуатуються чи законсервовані, а також підземних споруд; охорона родовищ корисних копалин від затоплення, обводнення, пожеж та інших факторів, що впливають на якість корисних копалин і промислову цінність родовищ або ускладнюють їх розробку; запобігання необґрунтованій та самовільній забудові площ залягання корисних копалин і додержання встановленого законодавством порядку використання цих площ для інших цілей; запобігання забрудненню надр при підземному зберіганні нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захороненні шкідливих речовин і відходів виробництва, скиданні стічних вод; додержання інших вимог, передбачених законодавством про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно статті 57 Кодексу України про надра, Держгеонадра вправі тимчасово забороняти (зупиняти) користування надрами в порядку, встановленому законодавством.

Крім того, відсутність у підприємств, установ, організацій і громадян спеціального дозволу на користування надрами та належним чином оформлених усіх дозвільних документів не дає права здійснювати геологічне вивчення корисних копалин, які є виключною власністю народу України і надаються тільки у користування.

З метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр Держгеонадра України здійснюють державний геологічний контроль, механізм проведення якого регулюється Порядком здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2011 року № 1294 (Порядок № 1294) та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Пунктом 5 Порядку № 1294 визначено, що державний геологічний контроль здійснюється шляхом проведення органами державного геологічного контролю планових і позапланових перевірок надрокористувачів, тобто користувачів надр, визначеними статтею 13 Кодексу України про надра яким, відповідно до статті 16 Кодексу надані спеціальні дозволи на користування надрами.

15.05.2017 року Державною службою України з питань праці видано ФОП ОСОБА_1 акт про надання гірничого відводу з метою розробки Маслятинського родовища вапняків у Кременецькому районі Тернопільської області. Вказаний гірничий відвід внесено до реєстру Державної служби України з питань праці за № 3218 15.05.2017 року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №819/792/18 позов ФОП ОСОБА_1 задоволено повністю. Припис №572-16/02 від 07 жовтня 2016 р. Державної служби геології та надр України виданий підприємцю - фізичній особі ОСОБА_1 та наказ Голови Державної служби геології та надр України №491 від 19 грудня 2016 р. "Щодо зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами" - визнано протиправними та скасовано. Зобов`язано Державну службу геології та надр України виконати Угоду про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин №6073 від 04.08.2015 р. та погодити робочий проект розробки і рекультивації Маслятинського родовища вапняків Кременецького району Тернопільської області, поновити дію спеціального дозволу на користування надрами №6073 виданого 04 серпня 2015 р. Державною службою геології та надр України фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 . Судове рішення набрало законної сили після його перегляду в апеляційній інстанції.

Колегія суддів зазначає, що вищевказаним рішенням встановлено, що позивачем вчасно протягом 2015 року вжито заходів до складання плану розробки та рекультивації родовища і такий план складений у встановленому законом порядку. Матеріали для отримання акту про надання гірничого відводу направлені ОСОБА_1 до Держпраці у визначений програмою термін - 16 червня 2016 року, тобто протягом 2-го кварталу минулого року. Проте, Акт про надання гірничого відводу складено Держпраці лише 15 травня 2017 року, тобто суд зазначає, що таке порушення відбулося не з вини позивача.

Згідно ст.ст. 1, 2, 17 Закону України Про центральні органи виконавчої влади Держгеонадра входить у систему центральних органів виконавчої влади, більшість функцій Державної служби геології та надр України складають функції з надання адміністративних послуг фізичним і юридичним особам і діяльність цієї служби, як центрального органу виконавчої влади ґрунтується на принципах верховенства права, забезпечення дотримання прав і свобод людини і громадянина, безперервності, законності, забезпечення єдності державної політики, відкритості та прозорості, відповідальності.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскільки судовим рішенням у справі №819/792/18, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано припис Державної служби геології та надр України №572-16/02 від 07.10.2016 року та наказ Голови Державної служби геології та надр України №491 від 19.12.2016 року "Щодо зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами", то відсутні порушення ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері надрокористування та охорони навколишнього природного середовища.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем доведено правомірність своїх дій, а позивачем не спростовано та не обґрунтовано порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства України про надра та не наведено правових підстав для припинення користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.242, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року у справі № 819/985/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді Н. В. Бруновська
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 23 жовтня 2019 року.