Справа № 826/13972/18
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Лічевецького І.О., Собківа Я.М.

за участю секретаря Такаджі Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2019 року

у справі №826/13972/18 (розглянуту у відкритому судовому засіданні )

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області

третя особа: ОСОБА_18 ,

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_18 , в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 25.07.2018 року про відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_18 .

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що дії відповідача щодо прийняття оскаржуваного рішення є протиправними, а перевірка обставин скарги була поверхневою, без детального вивчення всіх обставин та без витребування в повному обсязі необхідних документів, що стосуються питань викладених у скарзі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на незаконності, необґрунтованості та необ`єктивності рішення суду, неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідачем було подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.

Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з`явилися причини неявки суду не повідомили, хоча були сповіщені про час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 19.04.2018 року позивачем було подано до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області скаргу щодо неналежної поведінки адвоката ОСОБА_18 .

Скарга була мотивована тим, що при ознайомленні з клопотанням про накладення арешту на майно, позивач дізналась про те, що органом досудового розслідування 29.05.2017 року була винесена підозра її чоловіку - ОСОБА_3 , на якій розписався адвокат ОСОБА_18. Позивач зазначає, що чоловік позивача ОСОБА_3 жодного разу не отримував повістки про виклик до органів слідства, захисника за призначенням не просив, а про те, що його інтереси представляє адвокат ОСОБА_18. ніколи не знав.

Зокрема, позивач зазначила, що на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 27.05.2017 року № 026-0002845, виданого Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві, адвокат ОСОБА_18. здійснював захист ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003536.

Проте, на момент залучення вказаного адвоката чоловік позивача - ОСОБА_3 мав адвокатів для захисту своїх інтересів, за договором.

При проведенні обшуку працівниками ГВП ГПУ в рамках кримінального провадження, був присутній адвокат ОСОБА_7 , який надав слідчим на підтвердження своїх повноважень відповідний договір, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер про надання правової допомоги. Однак, всупереч цьому, слідчим для вручення повідомлення про підозру був залучений адвокат ОСОБА_18., а не адвокат, якого вже мав на той момент ОСОБА_3 .

Позивач вважає, що з 27.05.2017 року по 14.03.2018 року адвокат ОСОБА_18. фактично захист чоловіка позивача ОСОБА_3 не здійснював, за цей проміжок часу адвокат з`явився для отримання копії повідомлення про підозру від 29.05.2017 року та повідомлення про заміну раніше повідомленої підозри від 06.03.2018 року, в проведенні інший процесуальних діях участі не приймав.

Крім того, позивач зазначає, що з моменту отримання доручення щодо захисту чоловіка позивача ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_18. не вчинив жодної дії для повідомлення чоловіка позивача ОСОБА_3 про те, що він здійснює його захист, не вчинив дій щодо перевірки наявності захисника, не з`ясував причини відсутності підозрюваної особи у слідчого, а також не узгодив з ОСОБА_3 позицію захисту, що на думку позивача є «символічним наданням правової допомоги» підозрюваному та ставлять під сумнів його компетентність у кримінальних провадженнях. Вказане свідчить про порушення Присяги адвоката та вимог ст. 7,8, 11,12, 18, 26, 48 Правил адвокатської етики, крім того, він не виконав обов`язків, передбачених законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Рішенням Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 25 липня 2018 року позивачу було відмовлено в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_18. , в зв`язку з відсутністю ознак дисциплінарного проступку в діях адвоката.

Вважаючи, вказане рішення протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про його оскарження.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено правомірність своїх дій, а рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області не підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"

Пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що адвокат це - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний: 1) дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; 2) на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правової допомоги; 3) невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів; 4) підвищувати свій професійний рівень; 5) виконувати рішення органів адвокатського самоврядування; 6) виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги.

Загальний порядок, види та підстави для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності регламентовані розділом шостим Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"

Згідно з положеннями статті 33 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно - дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Відповідно до статті 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

В силу положень статті 36 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв`язку із здійсненням ним адвокатської діяльності. Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).

Статтею 37 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі..

Заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Судом встановлено, що членом дисциплінарної палати КДКА Київської області ОСОБА_5 , проведено перевірку відомостей за отриманою скаргою відносно адвоката ОСОБА_18 , за результатами якої, враховуючи відомості викладені у скарзі, поясненнях адвоката ОСОБА_18 та зібраних матеріалах, складено відповідну довідку, згідно з якою член дисциплінарної палати КДКА Київської області ОСОБА_5 дійшла висновку, що в діях адвоката ОСОБА_18 не вбачаються ознаки дисциплінарного проступку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем було подано до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області скаргу щодо неналежної поведінки адвоката ОСОБА_18 . Позивач в скарзі зазначає про те, що адвокат ОСОБА_18. на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 27.05.2017 року за № 026-0002845 виданого Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві, здійснював захист ОСОБА_3 , чим порушив ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», оскільки ОСОБА_3 на час призначення адвоката ОСОБА_18. його захисником не набув статусу підозрюваного.

Крім того, на цей момент ОСОБА_3 мав вже захисника ОСОБА_7 , згідно договору про надання правової допомоги від 11.05.2017 року та трьох захисників: ОСОБА_15. , ОСОБА_16., ОСОБА_17., згідно договору про надання правової допомоги від 15.03.2017 року.

Скаржник зазначає, що ОСОБА_3 не отримував повістки до Головної військової прокуратури ГПУ України, відповідно до норм КПК України.

Не з`ясування думки та не отримання згоди ОСОБА_3 на здійснення його захисту адвокатом ОСОБА_18 порушено право ОСОБА_3. на вибір адвоката та на отримання належного захисту. Вказаний висновок зробила скаржниця аналізуючи те, що захисник ОСОБА_18. розписався на повідомленні про підозру від 29.05.2017 року та не вчинив за період з 27.05.2017 року по теперішній час жодних дій, направлених на захист ОСОБА_11 та не повідомив останнього про те. що по відношенню до нього складене повідомлення про підозру. Дані обставини свідчать про неефективну правову допомогу надану адвокатом ОСОБА_18

Дисциплінарною палатою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області прийнято рішення від 25.07.2018, яким відмовлено в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_18 у зв`язку з відсутністю ознак дисциплінарного проступку в діях адвоката.

Колегія суддів оцінюючи доводи скаржника доходить наступних висновків.

Як вбачається з пояснення адвоката ОСОБА_18 27.05.2017 року Київським регіональним центром по безоплатній вторинній правовій допомозі йому було видано доручення за № 026-0002845 для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003536. Вказане доручення було видане на підставі постанови слідчого Генеральної прокуратури України для вручення особі повідомлення про підозру у скоєнні злочину, в розслідуванні якого участь адвоката обов`язкова. Зазначене доручення підлягало обов`язковому виконанню Центром по безоплатній вторинної правової допомоги.

Прибувши в зазначений час до слідчого адвокат ОСОБА_18. довідався про те. що підозрюваний по виклику не з`явився.

Слідчим було запропоновано адвокату ОСОБА_18. отримати дві копії підозри, на що він відповів, що візьме одну собі для відому, а передача копії підозрюваному нічим не передбачена, тому відмовився її брати.

В наданих адвокату ОСОБА_18. для ознайомлення матеріалах, що стосуються підозри, жодної інформації про наявність у ОСОБА_3 інших адвокатів не було.

Крім того, 24.07.2018 в доповненнях до пояснень адвокат ОСОБА_18. зазначив, що крім отримання копії повідомлення про підозру в жодних слідчих діях участі не приймав.

На виконання вимог статті 38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», членом дисциплінарної палати ОСОБА_5 здійснено запит за вих. № 970 до Генерального прокурору України та Зам. генеральному прокурору Головному військовому прокурору про надання інформації та копій документів.

Колегія суддів враховує ту обставину, що 19.07.2018 до КДКА Київської області надійшла відповідь старшого слідчого в особливо важливих справах Головної військової прокуратури України Генеральної прокуратури України Якимчука О. про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000675 (виділеного з кримінального провадження № 0003536) за підозрою в тому числі ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, на даний час триває.

На момент повідомлення про підозру ОСОБА_3 29.05.2017 року до органу досудового розслідування не надходили документи на підтвердження будь-якого його захисника за договором.

У зв`язку з цим, слідчим було винесено постанову про залучення захисника у кримінальному провадженні та направлено до виконання Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві, яким надано доручення адвокату ОСОБА_18.

Таким чином, враховуючи викладене вбачається, що на час повідомлення ОСОБА_3 про підозру, не було подано органу слідства підтвердження повноважень іншого захисника відповідно до ч. 1 ст. 50 КПК України.

Водночас з наданої відповіді старшого слідчого в особливо важливих справах не зрозуміло, які саме матеріали було виділено з кримінального провадження № 0003536 (щодо підозрюваного або за фактом), та як наслідок чи дотримано вимоги ст. 217 КПК України (об`єднання і виділення матеріалів досудового розслідування).

Колегія судів звертає увагу, що захисник, відповідно до ч. 4 ст. 46 КПК України користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.

Як вже зазначалося колегією раніше, відповідно до ст. 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики: 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення: 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків: 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 КПК України, здійснення захисту під час проведення окремої процесуальної дії не покладає на захисника обов`язку надалі здійснювати захист у всьому кримінальному провадженні або на окремій його стадії.

Враховуючи викладене колегія суддів доходить висновку, що у даному випадку скаржником не було надано належного та допустимого доказу, який би доводив наявність порушення адвокатом ОСОБА_18 Правил адвокатської етики та норм Закону. Крім того, факт отримання адвокатом ОСОБА_18 . повідомлення про підозру відноситься до процесуальних дій, а не до слідчих дій.

Доходячи такого висновку колегія суддів враховувала п.7 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність де зазначено, що адвокат не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні дисциплінарного проступку. А обов`язок доказування вини покладається на особу, яка ініціює дисциплінарне провадження щодо адвоката. Відповідно до пункту 14 до заяви додаються докази, що підтверджують кожну обставину, викладену у заяві, перелік документів та інших матеріалів, що додаються. В разі неможливості - скаржник зазначає докази, надання яких самостійно є неможливим із обов`язковим зазначенням причин.

Крім того, слід зазначити, що стаття 70 Правил адвокатської етики покладає обов`язок доказування на особу, яка ініціює притягнення до відповідальності. Адвокат вважається невинуватим у вчиненні дисциплінарного проступку і не може бути підданий дисциплінарному стягненню, доки його вину не буде доведено в законному порядку і встановлено рішенням кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності. Адвокат не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні дисциплінарного проступку. Обов`язок доказування вини адвоката у вчиненні дисциплінарного проступку покладається на особу, яка ініціює питання дисциплінарної відповідальності відносно адвоката. Звинувачення адвоката не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини адвоката тлумачаться на його користь.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем доведено правомірність своїх дій, а рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 25.07.2018 року про відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_18 з урахуванням вимог є правомірним та не підлягає скасуванню.

Щодо доводів позивача стосовно того, що її чоловік - ОСОБА_3 , не викликався до органів досудового слідства для пред`явлення підозри у вчиненні кримінального правопорушення, спростовуються наявними в матеріалах справи документами, тому колегія суддів не приймає їх до уваги.

Зокрема, в матеріалах справи міститься повістка від 26 травня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_12 .В повідомляється про необхідність заявитися для участі у проведенні слідчих та процесуальних дій 29 травня 2017 року о 9.30 годин до першого слідчого відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України за адресою: м. Київ, вул. Гусовського, 9, про що свідчить квитанція ПАТ «Укрпошта» № 148 від 26.05.2017 року.

Відносно тверджень позивача стосовно того, що адвокат ОСОБА_18. не пересвідчився у відсутності у підзахисного адвоката для проведення слідчих та процесуальних дій, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до письмових пояснень, які були надані адвокатом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, встановлено, що при ознайомленні з матеріалами, що стосуються підозри ОСОБА_3 , інформації про наявність у нього інших адвокатів була відсутня.

Стосовно посилання позивача про присутність під час проведення обшуку адвоката ОСОБА_7. і обізнаність правоохоронних органів про наявність адвоката, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки адвокат міг бути так само залучений до проведення окремої процесуальної дії, в тому числі на підстави оплатного договору. Про представництво інтересів ОСОБА_3 саме адвокатом ОСОБА_7., мали бути складені відповідні документи.

Також колегія судді вважає необґрунтованим посилання представника позивача - адвоката ОСОБА_17. стосовно того, що вона була залучена в якості захисника ОСОБА_3 , із самого початку проведення слідчих дій по кримінальному провадженню, як такі, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Також є необґрунтованими, доводи позивача стосовно того, що ОСОБА_18. повинен був, але не пересвідчився у наявності захисника, оскільки в матеріалах кримінального провадження щодо підозри, з якими був ознайомлений адвокат, відомостей стосовно, повноважень адвоката ОСОБА_17 , були відсутні.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що адвокат ОСОБА_18 . що неодноразово намагався зв`язатися із клієнтом, проте останній на телефонні дзвінки не відповідав. Інших засобів для зв`язку надано йому не було.

Колегія суддів зазначає, що під час проведення перевірки член дисциплінарної палати адвокатури має право опитувати осіб, звертатися із письмовим звернення органів державної влади та місцевого самоврядування , їх посадових та службових осіб для отримання інформації, необхідної для проведення перевірки.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 38 Закону України № 5076-V звернення до установ, організацій та інших осіб є правом, а не обов`язком члена дисциплінарної палати, воно здійснюється на власний розсуд особою, як проводить перевірку, залежно від обставин кожної конкретної перевірки.

Отже, вказана норма не містить імперативного характеру, а лише зазначає про наявні права у члена кваліфікаційно-дисциплінарної палати на здійснення певних, визначених законом дій під час проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката, а не обов`язок здійснювати такі дії.

Згідно статті 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката. Рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки. Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Враховуючи викладене, посилання позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються доказами наявними у матеріалах справи.

Інші доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

Разом з тим колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України, суд не наділений повноваженнями щодо перегляду по суті оскаржуваного рішення відповідного органу, а лише перевіряє, чи прийняте таке рішення з дотримання норм чинного законодавства (в порядку та на підставі наявних повноважень відповідного органу).

Проте, порушення норм процесуального права судом першої інстанції не призвело до неправильного вирішення справи, а тому відсутні підстави для скасування рішення передбачене статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: І.О. Лічевецький

Я.М. Собків

Повний текст постанови виготовлено 24 жовтня 2019 року.