Справа № 2а-10598/09/2670
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2009-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. № < Внутрішній Номер справи >
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 жовтня 2009 року 15 год. 23 хв. № 2а-10598/09/2670

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР КАПІТАЛ»
до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва
проскасування рішення
Суддя Вовк П.В.

Секретар судового засідання Голод В.С.

Представники:

від позивачаМихаленко Л.С.;
від відповідача Сич ОСОБА_1 .Ю.;

На підставі ч. 3 ст. 160 КАСУ в судовому засіданні 26.01.2009 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст складено і підписано 28.10.2009.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР КАПІТАЛ»(надалі Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва (надалі Відповідач) про скасування рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0 від 30 липня 2009 року у розмірі 24497,59 грн.

Позивач позов підтримує та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами перевірки відповідачем до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 24497,59 грн. Позивач не погоджується з таким рішенням з огляду на те, що ДПІ було встановлено порушення вимог ст. 2 Закону України № 185/94-ВР від 23.09.1994 р. «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті`при виконанні ТОВ «Фактор Капітал`зовнішньоекономічного контракту, - з посиланням на вимоги ст. 4 цього ж Закону посадовою особою ДПІ була нарахована пеня за порушення законодавчо встановлених строків розрахунків за імпортною операцією. Проте, проведений позивачем аналіз розрахунку пені свідчить, що нарахування зазначених штрафних (фінансових) санкцій проводилось без врахування приписів ст. 250 Господарського кодексу України. Тому просить скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0 від 30 липня 2009 року у розмірі 24497,59 грн.

Відповідач заперечує проти позову, вважає нарахування пені правомірним та просить суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач є юридичною особою, що підтверджується довідкою з ЄДРПОУ «АА»№ 216534 від 15.10.2009, ідентифікаційний номер 31871186.

Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі м. Києва проведено виїзну позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Капітал`з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 15.07.2009 р. по 23.07.2009 р. Під час перевірки Відповідачем було встановлено порушення ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»№ 185/94-ВР від 23.09.1994 р. (надалі Закон № 185/94-ВР ). За результатами проведеної перевірки Відповідачем було складено Акт № 440/1-22-02-31871186 від 23.07.2009 р.

На підставі п.11 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні`та згідно з ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті`Відповідач виніс рішення № /0 від 30.07.2009 р., яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 24497,59 грн.

Позивач не погоджується з прийнятим рішенням Відповідача і просить скасувати його.

Як вбачається з матеріалів справи, між Позивачем та компанією GARDNER DENVER LIMITED (Великобританія) було укладено контракт на купівлю обладнання від 18.05.2007 р. № 575-06/СІ. У відповідності до п. 5.2 та 4.1.1 договору обладнання , що є предметом зазначеного контракту, повинно було бути поставлено на протязі 180 днів від дати здійснення покупцем першої часткової оплати вартості обладнання.

Відповідно до ст. 2 Закону № 185/94-ВР (у редакції, що діяла на момент виникнення даних правовідносин) імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 90 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують індивідуальної ліцензії Національного банку України.

Згідно п. 1.5 Постанови|Інструкції Національного банку України Про затвердження Інструкції про порядок здійснення контролю і отримання ліцензій за експортними, імпортними та лізинговими операціями № 136 від 24.03.1999 р обов`язковою умовою для отримання ліцензії є наявність остаточного висновку Державної податкової адміністрації України про можливість продовження цих строків за зовнішньоекономічними договорами резидентів, визначеними статтею 6 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті". Без виконання зазначеної умови клопотання про отримання ліцензії Національний банк України не розглядатиме.

Відповідно до ч. 2 п.10 Порядку віднесення операцій резидентів у разі провадження ними зовнішньоекономічної діяльності до договорів виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, оперативного та фінансового лізингу, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2002 № 445 (надалі Порядок № 445) для одержання остаточного висновку щодо доцільності продовження терміну розрахунків згідно із статтею 6 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" резидент повинен подати до Державної податкової адміністрації висновок Мінекономіки щодо віднесення зовнішньоекономічного договору (контракту) до видів, визначених у статті 6 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Для можливості здійснення п.п. 4.1.1 п. 4, п.п. 4.1.2 п. 4 та п.п. 4.1.3 контракту № 575-06/СІ та у відповідності до ч. 2 п. 8 Порядку № 445 Позивач звернувся до Мінекономіки.

Відповідно до п. 8 Порядку № 445 резидент для одержання висновку щодо віднесення операцій резидента до договорів, визначених у статті 6 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", повинен подати до Мінекономіки такі документи:

1) лист-звернення, складений за довільною формою, з обов`язковими даними про: стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення; необхідність продовження терміну повернення валютної виручки за зовнішньоекономічним договором (контрактом) із зазначенням суми заборгованості та терміну, необхідного для завершення розрахунків;

2) копії документів, що засвідчують здійснення зовнішньоекономічної операції (платіжні документи, довідки банків, вантажні митні декларації, коносамент тощо);

3) копію свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності;

4) засвідчену в установленому порядку копію зовнішньоекономічного договору (контракту) з обов`язковим зазначенням юридичної адреси та банківських реквізитів іноземних контрагентів. Якщо текст зовнішньоекономічного договору викладений іноземною мовою, заявник додає його переклад, засвідчений в установленому порядку;

5) матеріали, що стосуються іноземного контрагента - витяг з торговельного, банківського чи судового реєстру або реєстраційне посвідчення місцевого органу влади іноземної держави про реєстрацію юридичної особи та документи, які підтверджують повноваження особи, що виступає від імені іноземного суб`єкта господарської діяльності, на право укладення зовнішньоекономічного договору (контракту). Зазначені матеріали повинні бути нотаріально засвідчені/посвідчені за місцем їх видачі і легалізовані належним чином в консульських установах, які представляють Україну, якщо міжнародними договорами не передбачено інше.

На підставі звернень Позивача Мінекономіки надало висновки № 102-41/1377 від 03.08.2007 (на суму 10 052,40 ЄВРО та 10 052,40 ЄВРО) та № 102-41/1742 від 20.09.2007 (на суму 80419,20 ЄВРО), щодо віднесення контракту від 18.05.2007 р. № 575-06/СІ до видів, визначених у ст. 6 Закону № 185/94-ВР.

Відповідно до ч. 2 п. 10 Порядку № 445 Позивач звернувся до ДПА.

Згідно до п. 10 Порядку № 445 для одержання остаточного висновку щодо доцільності продовження терміну розрахунків згідно із статтею 6 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" резидент повинен подати до Державної податкової адміністрації такі документи:

1) лист-звернення, складений за довільною формою, з обов`язковим обґрунтуванням необхідності продовження терміну повернення валютної виручки за зовнішньоекономічним договором (контрактом) із зазначенням суми заборгованості та терміну, необхідного для завершення розрахунків;

2) висновок Мінекономіки щодо віднесення зовнішньоекономічного договору (контракту) до видів, визначених у статті 6 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті";

3) засвідчену в установленому порядку копію зовнішньоекономічного договору (контракту) з обов`язковим зазначенням юридичної адреси та банківських реквізитів іноземних контрагентів. Якщо текст зовнішньоекономічного договору викладений іноземною мовою, заявник додає його переклад, засвідчений в установленому порядку;

4) копії документів, що засвідчують стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на дату звернення до Мінекономіки (платіжні документи, довідки банків, вантажні митні декларації, коносамент тощо).

На підставі звернень Позивача та висновків Мінекономіки ДПА України надало остаточні висновки № 7891/6/22-5016 від 17.08.2007 та № 10105/6/22-5016 від 08.10.2007 щодо доцільності продовження терміну розрахунків згідно ст. 6 Закону № 185/94-ВР.

На підставі заяв Позивача та остаточних висновків ДПА України Національний банк України надав індивідуальні ліцензії № 427 від 10.09.2007, № 428 від 10.09.2007, № 583 від 30.10.2007.

16.01.2008 Позивачем було отримано листа від компанії GARDNER DENVER LIMITED з повідомленням про затримку поставки обладнання на строк до 18 січня 2008 (без врахування часу необхідного для транспортування обладнання на території України). Затримка у поставці обладнання була викликана обставинами непереборної сили у вигляді повені, яка склалася в м. Глосестері та тривала в період з 20.07.2007 року по 31.07.2007 року. Факт наявності обставин непереборної сили підтверджується сертифікатом Брістольської Торгово промислової палати від 02.01.2008 та апостильованим сертифікатом від 04.01.2008 (копія якого наявна у матеріалах справи).

Ст. 4 Закону № 185/94-ВР встановлено, що порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Згідно із ст. 238 Господарського кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідації його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Пеня за порушення встановлених ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті`термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, нарахування якої передбачено ст. 4 цього Закону, підпадає під законодавче визначення адміністративно-господарської санкції та є такою санкцією за своєю юридичною сутністю.

Згідно ст. 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Оскільки за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності законодавством встановлена адміністративно-господарська санкція у вигляді пені, то до такого порушення не можуть застосовуватися законодавчі акти, що регулюють питання оподаткування та встановлюють відповідальність за їх порушення.

Суд погоджується з Позивачем, що пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності за своєю суттю не відповідає визначенню штрафної санкції в розумінні п.1.5 ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», оскільки розраховується не від суми податкового зобов`язання. Крім того, пеня нараховується не за порушення норм законодавства про оподаткування, а за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності; пеня не є податковим зобов`язанням; строк давності, встановлений п.п.15.1.1 п.15.1 ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами`не може бути застосований при нарахування штрафних (фінансових) санкцій у вигляді пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, оскільки початок його перебігу не пов`язаний з граничним строком подання податкової декларації або днем її фактичного подання.

Як вбачається з матеріалів справи дата виявлення Відповідачем порушення Позивачем строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону № 185/94-ВР - 13.11.2008 (згідно довідки Відповідача № 502/1-23/06/31871186 від 13.11.2008).

Відповідно до ст. 250 Господарського кодексу України гранична дата застосування адміністративно господарських санкцій, починаючи з дня виявлення факту правопорушення - 13.05.2009

Дата завершення порушення правил здійснення господарської діяльності за зовнішньоекономічним контрактом - 08.02.2008

Відповідно до ст. 250 Господарського кодексу України дата застосування адміністративно господарських санкцій, починаючи з дня завершення скоєння правопорушення 08.02.2009.

Таким чином, Відповідачем при прийняті оскаржуваного рішення було порушено граничні строки для застосування адміністративно господарських санкцій.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо скасування рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0 від 30 липня 2009 року у розмірі 24497,59 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 158-163 КАСУ, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0 від 30 липня 2009 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Вовк П.В.