Справа № 200/9680/19-а
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 р. Справа№200/9680/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л.В., при секретарі судового засідання Лисинської А.О.,

за участю:

представника відповідача Ярової С.Е.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівльне підприємство «Азовінтекс» (місце знаходження: пр. Миру, б. 68-а, м. Маріуполь, Донецька область; ) до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (місце знаходження: вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114, м. Маріуполь, Донецька область; ) про скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівльне підприємство «Азовінтекс», позивач, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № від 12 квітня 2019 року про сплату грошового зобов`язання у вигляді штрафу в сумі 607 198, 44 грн. за затримку реєстрації податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що вважає податкове повідомлення-рішення неправомірним, таким, яке не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню з підстав, викладених у позові. Зокрема, податковим органом неправомірно застосовано до товариства штрафні санкції за затримку реєстрації податкових накладних, тому що платник податків знаходиться на території, яка визначена територією проведення АТО, господарська діяльність на якій проводиться з застосуванням особливостей визначених законодавством. Крім цього на підставі Закону України від 02 вересня 2014 року №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» позивач є звільненим від відповідальності за неналежне (несвоєчасне) виконання своїх податкових зобов`язань, оскільки його місцезнаходження є на території, де проводиться АТО. Зазначає, що наявність обставин непереборної сили для товариства підтверджена сертифікатом Торгово-промислової палати.

Представник відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на адміністративний позов, відповідно до якого зазначає, що за результатами проведеної перевірки відповідачем встановлено порушення платником податку на додану вартість ТОВ «ПБП «Азовінекс»» п.200.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасна реєстрація податкових накладних з періодом виписки березень 2016 року, березень 2017 року з порушенням строку реєстрації на 366 і більше календарних днів, з періодом виписки січень 2019 року з порушенням строку реєстрації до 15 календарних днів. Крім того, зазначив, що сертифікат Торгово-промислової палати України № 2436 від 31 грудня 2014 року засвідчує настання обставин непереборної сили, який розповсюджується на реалізацію пунктів 100.4 та 100.5 ст. 100 Податкового кодексу України (далі ПК України), а саме стосується справляння та сплати податків та обов`язкових платежів, а не звільнення від штрафу.

Ухвалою суду від 07 серпня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 11 вересня 2019 року.

11 вересня 2019 року перенесено розгляд справи на 01 жовтня 2019 року.

Ухвалами суду від 01 жовтня 2019 року замінено відповідача його правонаступником; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 18 жовтня 2019 року.

Представник позивача 18 жовтня 2019 року надав клопотання про проведення розгляду справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство Азовінтекс», є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом: 24155428, місцезнаходження юридичної особи: Донецька обл., місто Маріуполь, Жовтневий район, проспект Ленина, будинок 68-А про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та в даних правовідносинах, у відповідності до вимог ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний особисто здійснювати свої права та обов`язки.

Судом встановлено, що відповідачем проведено камеральну перевірку ТОВ «ПБП «Азовінекс»» дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних з податку на додану вартість з періодом виписки березень 2016 року, березень 2017 року, січень 2019 року, та складено Акт від 25.03.2019 № 1566/-05-99-46-03/24155428 (а.с.18-19).

Вказаною перевіркою встановлено порушення платником податку на додану вартість п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасна реєстрація податкових накладних з періодом виписки березень 2016 року, березень 2017 року з порушенням строку реєстрації на 366 і більше календарних днів, з періодом виписки січень 2019 року з порушенням строку реєстрації до 15 календарних днів (а.с.18-19).

На підставі зазначеного акту винесено спірне податкове повідомлення-рішення № від 12.04.2019 року, яким зобов`язано позивача сплатити штраф у загальному розмірі 606198,44 грн, із них застосовано штраф 10% в розмірі 158,65 грн. та штраф 50% в розмірі 606039,79 грн. (а.с.14).

22.04.2019 року ТОВ «ПБП «Азовінекс»» сплачено штраф за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних за період складання січень 2019 року у розмірі 158,65 грн. (а.с.25)

Позивачем вказане податкове повідомлення-рішення 26.04.2019 року оскаржено до ГУ ДФС у Донецькій області (а.с.20)

Рішенням Головного управління ДФС у Донецькій області від 25.06.2019 скаргу позивача залишено без задоволення (а.с.21-22).

Спірним у справі є наявність (відсутність) правових підстав для прийняття відповідачем зазначеного вище податкового повідомлення-рішення.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, визначено, що при здійсненні операції постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів /послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну (розрахунок коригування), зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем зареєстровані податкові накладні з порушенням терміну реєстрації податкових накладних та/або розрахунків корегування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме несвоєчасна реєстрація податкових накладних з періодом виписки березень 2016 року, березень 2017 року з порушенням строку реєстрації на 366 і більше календарних днів, з періодом виписки січень 2019 року з порушенням строку реєстрації до 15 календарних днів. Даний факт не є спірним та не спростовуєтеся позивачем.

Правовою підставою застосування штрафу у податковому повідомленні-рішенні податковим органом визначено п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України .

Відповідно до п. 1201.1. ст. 1201 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

У даному випадку позивачу нараховані штрафні санкції саме за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних з періодом виписки березень 2016 року, березень 2017 року з порушенням строку реєстрації на 366 і більше календарних днів, з періодом виписки січень 2019 року з порушенням строку реєстрації до 15 календарних днів.

Податкове повідомлення-рішення є способом реалізації податковим органом владних управлінських функцій.

Також, суд зазначає, що Закон № 1669-VII визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 10 Закону № 1669-VII визначено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Термін "відповідальність" необхідно розуміти як встановлені законом та іншими нормативно-правовими актами санкції. Санкція - це заходи відповідальності, що застосовуються державою за порушення передбачених нормою права зобов`язань і вимог, а також з метою захисту інтересів суспільства і держави, прав і свобод людини та організацій (тобто юридичних осіб), правопорядку.

Суд зазначає, що вищенаведеним Законом № 1669-VII не визначено перелік зобов`язань за невиконання або неналежне виконання яких особа звільняється від відповідальності. Разом з цим, Закон № 1669-VII спрямований на забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Згідно з частиною третьою статті 11 Закону № 1669-VII, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Суд зазначає що положення статті 10 Закону № 1669-VII застосовується до спірних правовідносин та є спеціальною нормою закону, яка поширюється на суб`єктів господарювання, які здійснюють свою діяльність на певній території протягом певного періоду в часі, в силу об`єктивних обставин - проведення антитерористичної операції, факти про які, в свою чергу, підлягають підтвердженню належними засобами та у передбачений чинним законодавством спосіб, що відповідно встановлює підстави для звільнення від відповідальності цих платників податків, в тому числі й в частині неналежного виконання обов`язку своєчасної реєстрації податкових накладних.

Отже, стаття 10 Закону України № 1669-VII передбачає, що єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує форс-мажорні обставини, як підставу для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) своїх податкових зобов`язань є наявність у такого суб`єкта господарювання Сертифікату ТПП про засвідчення форс мажорних обставин.

Статтею 14 -1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» (в редакції від 02.09.2014) визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Частиною першою статті 14 вказаного вище Закону визначено, що Торгово-промислова палата України здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, інших законів, нормативно-правових актів та свого Статуту.

Відповідно до пункту 3.1.1 статті 3.1 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 15 липня 2014 року № 40(3) (далі - Регламент) форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - це надзвичайні та невідворотні обставини, які об`єктивно впливають на виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків за законодавчими і іншими нормативними актами, дію яких неможливо було передбачити та дія яких унеможливлює їх виконання протягом певного періоду часу. Дія таких обставин може бути викликана, зокрема винятковими погодними умовам и і стихійним лихом (епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо).

Пунктом 6.1.-6.2. Регламенту передбачено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 3.1 РЕГЛАМЕНТУ, визначених як непереборний вплив на виконання відповідного зобов`язання таким чином, що унеможливлює його виконання у термін, що настав (наявність причинно-наслідкового зв`язку між обставиною та неможливістю виконання зобов`язання в термін, передбачений відповідно законодавством, відомчими нормативними актами, договором, контрактом, угодою, типовим договором тощо). Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобов`язаннях/обов`язках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

За змістом статті 6.9 Регламенту для визнання та підтвердження форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) уповноважена особа повинна впевнитись, що надані заявником документи свідчать, зокрема про - причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією і неможливістю виконання заявником своїх конкретних зобов`язань (за договором, контрактом, угодою, законом, нормативним актом, актом органів місцевого самоврядування тощо).

У сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) щодо податкових обов`язків / обов`язкових платежів вказується інформація про заявника, місце державної реєстрації, ідентифікаційний код, державна податкова інспекція, в якій платник податків зареєстрований, зобов`язання, обставини, докази, на які посилається зацікавлена особа, що унеможливлюють виконання податкових обов`язків / здійснення обов`язкових платежів у встановлений термін, та інші відомості, зокрема, про неможливість здійснення господарської діяльності тощо (стаття 6.12 Регламенту).

Зміст наведених норм дає підстави вважати, що форс-мажорні обставини засвідчуються по кожному окремому договору або податкових зобов`язаннях за наявності причинного зв`язку між обставиною/подією і неможливістю виконання заявником своїх конкретних зобов`язань за договором або законом .

Сертифікат ТПП України може підтверджувати факт настання обставин непереборної сили та містити висновок щодо впливу цієї події на можливість виконання заявником своїх конкретних зобов`язань (зокрема, за договором або законом). Задля звільнення платника податків від відповідальності за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання слід встановити вплив обставин непереборної сили на можливість здійснення платником податків своєчасної реєстрації податкових накладних.

До позову позивачем додані сертифікати Торгово-промислової палати №№ 2436, 5693, 5694, 5695 та 5696.

Відповідно до сертифікату (висновку) № 2436 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (вих. № 6859/05-4 від 31.12.2014), Торгово-промисловою палатою України на підставі пунктів 100.4-100.5 статі 100 Податкового кодексу України засвідчено позивачу настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 20 червня 2014 року при здійсненні господарської діяльності на території м. Алчевська Луганської області та дотриманні норм законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів. На момент видачі сертифікату (висновку) Торгово-промисловою палатою України форс -мажорні обставини (обставини непереборної сили) тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо (а.с.26).

Сертифікатами № 5693 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (вих. № 22/12.1-17-03 від 14.01.2016), № 5694 (вих. № 20/12.1-17-0 від 14.01.2016), № 5695 (вих. № 19/12.1-17-03 від 14.01.2016, № 5696 (вих. № 21/12.1-17 від 14.01.2016) Торгово-промисловою палатою України засвідчено позивачу форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зокрема, дії органів державної влади щодо зобов`язань, пов`язаних із використанням земельних ділянок відповідно до мети та цільового призначення: щодо дотримання положень законодавства у галузі навколишнього природного середовища та режиму використання земель за укладеними товариством договорами оренди (а.с.27-30).

Таким чином, надані позивачем Сертифікати (висновки) торгово-промислової палати засвідчують форс-мажорні обставини стосовно певних видів діяльності позивача та не стосуються відповідальності за порушення платником податку на додану вартість п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасної реєстрації податкових накладних. Крім цього, зазначені сертифікати видані більш ніж за 2 роки до здійснення відповідачем порушення строків реєстрації податкових накладних.

Таким чином на переконання суду позивач у спірних правовідносинах мав би звернутись до ТПП України після виникнення відповідних обставин щодо неможливості зареєструвати податкові накладні у період березень 2016 року, березень 2017, січень 2019, оскільки засвідченню підлягають обставини непереборної сили по кожному окремому податковому обов`язку та відносно обов`язку виконання якого вже настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом, проте на момент видачі позивачу Сертифікату від 31.12.2014, обов`язку у Товариства зареєструвати податкові накладні за спірний період (березень 2016, березень 2017, січень 2019) не виникало.

Однак, під час розгляду справи судом встановлено, що с такими заявами позивач до ТПП України у зазначений період не звертався.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що наявні в ТОВ «ПБП «Азовінекс»» сертифікати ТПП № 2436 (вих. № 6859/05-4 від 31.12.2014), № 5693 (вих. № 22/12.1-17-03 від 14.01.2016), № 5694 (вих. № 20/12.1-17-0 від 14.01.2016), № м5695 (вих. № 19/12.1-17-03 від 14.01.2016, № 5696 (вих. № 21/12.1-17 від 14.01.2016 не звільняють позивача від обов`язку дотримання строків реєстрації податкових накладних та не можуть свідчити про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Жодних інших доводів в обґрунтування позиції щодо протиправності податкового повідомлення - рішення № від 12.04.2019 позивачем не наведено.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду викладеній в постанові від 01 жовтня 2019 року по справі №805/385/17-а (адміністративне провадження №К/9901/32011/18).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності за правилами ст. 86 КАС України, суд приходить до висновку, що позивачем не надано обґрунтованих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Відтак, зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на правові приписи законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку з відмовою в задоволені позовних вимог підстави для здійснення розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівльне підприємство «Азовінтекс» (місце знаходження: пр. Миру, б. 68-а, м. Маріуполь, Донецька область; ) до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (місце знаходження: вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114, м. Маріуполь, Донецька область; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № від 12 квітня 2019 року про сплату грошового зобов`язання у вигляді штрафу в сумі 607 198, 44 грн. за затримку реєстрації податкових накладних відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 18 жовтня 2019 року.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 23 жовтня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.В. Арестова