Справа № 456/3496/16-а
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/10639/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Большакової О. О., Курильця А. Р.,

з участю секретаря судового засідання - Чопко Ю. Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 серпня 2019 року у справі № 456/3496/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

суддя в 1-й інстанції - Бораковський В. М.,

час ухвалення рішення - 09.08.2019 року, 17:23 год,

місце ухвалення рішення - м. Стрий,

дата складання повного тексту рішення - 09.08.2019 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів - ГУ Держпраці у Львівській області, державного інспектора Гучко М. М., в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову №13/01/024/0586-0117 від 09 листопада 2016 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ст.188-6 КУпАП у виді штрафу в сумі 1343,00 грн.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 серпня 2019 року позов задоволено. Скасовано постанову №13/01/024/0586-0117 від 09 листопада 2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст.188-6 КУпАП у виді штрафу в сумі 1343 грн. та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що факт вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.188-6 КУпАП, доведений, зокрема, ФОП ОСОБА_1 ознайомився з направленням на проведення позапланої перевірки, але відмовився допускати до перевірки інспектора Держпраці та надавати необхідні документи. Апелянт звертає увагу на те, що видання ФОП ОСОБА_1 наказу про відпустку самому собі не передбачено чинним законодавством та по суті є нікчемною юридичною дією. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України фіксація судового розгляду технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до витягу з протоколу засідання міської робочої групи з питань легалізації виплати заробітної плати та занятості населення від 08 липня 2016 року вирішено інформувати ГУ Держпраці у Львівській області про роботодавців (ТОВ «Пасат», ФОП ОСОБА_1 ), які не допустили членів робочої групи на територію суб`єкту господарювання та не з`явилися на засідання робочої групи.

Державна служба з питань праці надала згоду на проведення позапланової перевірок ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Пасат», що підтверджується листом Департаменту з питань праці Державної служби з питань праці від 26 липня 2016 року №7838/4/4.2-ДП-16.

06 вересня 2016 року ГУ Держпраці у Львівській області видало наказ №1176-П, яким головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області Гучко М. М. відповідно до ст. 16 Конвенції Міжнародної організації праці «Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі» від 1947 року №81, ратифікованої Законом України від 08 вересня 2004 року №1985-ІV, рішення колегії Державної служби України з питань праці, затвердженого наказом від 04 грудня 2015 року №157, доручення Державної служби України з питань праці від 16 лютого 2016 року № 1470/4/4.1-ДП-16, рішення колегії Державної служби України з питань праці, затвердженого наказом від 01 червня 2016 року №69, листа Стрийської міської ради від 20 липня 2016 року вх.№1-08/6799, згоди Державної служби України з питань праці від 26 липня 2016 року №7838/4/4.2-ДП-16 доручено в термін з 06 по 16 вересня 2016 року здійснити позапланову перевірку на предмет додержання вимог законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування у ФОП ОСОБА_1 . : АДРЕСА_1 .

06 вересня 2016 року головному державному інспектору Гучко М. М. видано направлення на проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до акту перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування №5 ФОП ОСОБА_1 16 вересня 2016 року створив перешкоди для здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю ГУ Держпраці у Львівській області, у зв`язку з ненаданням ним жодних документів, необхідних для здійснення документальної перевірки додержання законодавства про працю та недопуском до позапланової перевірки.

Згідно з протоколом №13/074/024/0586 про адміністративне правопорушення від 31 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 після вручення головним державним інспектором Гучко М . М. направлення на проведення перевірки та пред`явлення службового посвідчення, не надав на вимогу державного інспектора 12 вересня 2016 року та на день завершення перевірки 16 вересня 2016 року жодних документів, необхідних для здійснення документальної перевірки додержання законодавства про працю; та в телефонному режимі повідомив про недопуск до позапланової перевірки через відсутність правових підстав для проведення перевірки відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», покликаючись на мораторій на проведення перевірок. Таким чином, 16 вересня 2016 року ФОП ОСОБА_1 створив перешкоди для здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю ГУ Держпраці у Львівській області, чим порушив вимоги ст.188-6 КУпАП.

У протоколі ФОП ОСОБА_1 зазначив, що він відмовився від підпису цього протоколу у зв`язку з перебуванням 12 вересня 2016 року у відпустці, заперечив факт недопуску до перевірки, вказав на відсутність підпису про отримання ним копії направлення та реєстрації у журналі перевірок.

Відповідно до постанови №13/01/024/0586-0117 від 09 листопада 2016 року, складеної головним державним інспектором Гучко М. М. , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.188-6 КУпАП та накладно адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1343,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-6 КУпАП, такий протиправно визнаний винним у вчиненні цього адміністративного правопорушення, тому постанову про накладення на нього адміністративного стягнення необхідно скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч.4 ст.2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Відповідно до ст.259 КЗпП України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

П.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96, передбачає, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

До основних завдань Держпраці зазначеним Положенням віднесено реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Згідно з п.7 вказаного Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень на момент виникнення спірних правовідносин визначав Порядок №390 від 02 липня 2012 року.

Згідно з п.2 Порядку право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов`язків мають повноваження державного інспектора з питань праці.

П.3 цього Порядку передбачає, що інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб`єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.

Інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку (п.4 Порядку).

Відповідно до ч.5 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Вказаній нормі кореспондують положення ст.10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно з якою суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 вересня 2016 року головному державному інспектору Гучко М. М. видано направлення на проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 , при цьому, позивач стверджував, що він з таким ознайомлений не був.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 був ознайомлений із змістом цього направлення, доказів, які б спростовували цей факт суду не надано.

Колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на право безперешкодного проходу на будь-яке підприємство, яке підлягає перевірці, оскільки таке право може бути реалізоване лише за наявності належних документів: службового посвідчення та направлення на перевірку.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували час та спосіб вчинення головним державним інспектором спроб здійснити зазначену позапланову перевірку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ч.1 ст.188-6 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цього органу; разом з тим, відповідачем не надано доказів, які б підтверджували факт звернення інспектора з вимогою надати документи, необхідні для здійснення перевірки, що б свідчило про невиконання законних вимог Управління Держпраці.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на той факт, відповідно до наказу №Н-006 від 07 вересня 2016 року ФОП ОСОБА_1 у період з 08 по 23 вересня 2016 року перебував у щорічній відпустці, і своїх обов`язків на час перебування у відпустці останній ні на кого не покладав.

Вказана обставина ставить під сумнів твердження апелянта щодо перебування ФОП ОСОБА_1 . на час проведення виїзної перевірки на місці її проведення.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта про неможливість ФОП ОСОБА_1 виносити накази про надання собі відпустки, оскільки накази про надання відпусток включено до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12 квітня 2012 року № 578/5. До користувачів цього документа віднесено і фізичних осіб -підприємців (п.1.4. Переліку).

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про підставність позовних вимог щодо скасування постанови №13/01/024/0586-0117 від 09 листопада 2016 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-6 КУпАП, та закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, і правомірність задоволення таких вимог судом першої інстанції.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 268, 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 серпня 2019 року у справі № 456/3496/16-а - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді О. О. Большакова
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 23 жовтня 2019 року.