Справа № 520/6418/19
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 р. м. ХарківСправа № 520/6418/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Гуцала М.І.,

Суддів: Бенедик А.П. , Донець Л.О. ,

за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Пак Мая" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2019, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М. (повний текст складено 13.08.19) по справі № 520/6418/19

за позовом Головного управління ДФС у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пак Мая"

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДФС у Харківській області (далі - ГУ ДФС у Харківській області) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пак Мая" (далі - ТОВ "Пак Мая"), в якому просило стягнути до бюджету України кошти з розрахункових рахунків та за рахунок готівки у розмірі 169117,06 гривень в рахунок погашення податкового боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пак Мая», податковий номер: 24486131, місцезнаходження: вул. Квітки-Основ`яненка, буд. 7, м. Харків, 61003 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 задоволено позов Головного управління ДФС у Харківській області.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не повідомлено належним чином відповідача про розгляд справи. Вказує про своєчасну сплату податкових зобов`язань та про відсутність податкового боргу станом на 12.07.2017 і, як наслідок, протиправність застосування до відповідача штрафних санкцій податковими повідомленнями-рішеннями від 31.07.2018 та від 08.04.2019.

Позивачем до суду надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В обгрунтування відзиву зазначає, що за відповідачем обліковується податковий борг, який виник на підставі самостійно задекларованих зобов`язань та штрафних санкцій, а також на підставі податкових повідомлень-рішень, які направлялися відповідачу засобами поштового зв`язку або були вручені уповноваженій особі. Податкові повідомлення-рішення та податкова вимога відповідачем не оскаржувалися, а тому є чинними та не скасованими у встановленому порядку. Вказує, що кошти, сплачені платником податків в рахунок погашення податкових зобов`язань, відповідно до ст.87 Податкового кодексу України були зараховані в порядку черговості на погашення податкового боргу минулих років. Відмічає, що як податкові повідомлення-рішення та податкова вимога, так і судові документи направлялися на адресу відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у якості місцезнаходження ТОВ «Пак Мая».

Сторони у справі про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але в судове засідання не з`явились.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Пак Мая» зареєстроване в якості суб`єкта господарювання - юридичної особи з ідентифікаційним кодом 24486131 та перебуває на обліку в Центральному управлінні Головного управління ДФС у Харківській області.

Станом на 05.06.2019 за ТОВ «Пак Мая» обліковувався податковий борг в загальному розмірі 169117,06 грн. (151236,86 грн. - основний платіж, 17880,20 грн. -штрафні санкції, 0 грн. - пеня), а саме:

1) з орендної плати з юридичних осіб всього 56501,40 грн.:

- за податковою декларацією №10536188 від 23.01.2019:

за березень 2019 року - у сумі 24904,67 грн. (задекларовано 31596,73 грн. та сплачено 6692,06 грн.);

за квітень 2019 року - у сумі 31596,73 грн.;

2) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, всього 1724,66 грн.:

- згідно уточнюючого розрахунку податкової декларації № від 14.03.2017 із терміном сплати 14.03.2017

податкове зобов`язання у сумі 1674,43 грн.;

самостійно нарахована платником податків штрафна санкція у сумі 50,23 грн.;

3) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості:

- згідно уточнюючого розрахунку податкової декларації № від 04.04.2017

із терміном сплати 29.10.2017 - у сумі 2755,65 грн. (задекларовано 10184,36 грн. та сплачено 7428,71 грн.);

із терміном сплати 29.01.2018 - у сумі 10184,36 грн.;

- згідно податкової декларації № від 27.01.2017 із терміном сплати 29.01.2018 - у сумі 10184,36 грн.;

- згідно уточнюючого звіту податкової декларації № від 31.03.2017 із терміном сплати 29.01.2018 - у сумі 1323,96 грн.;

- згідно податкової декларації № від 19.01.2018

із терміном сплати 29.04.2018 - у сумі 13388,83 грн.;

із терміном сплати 29.07.2018 - у сумі 13388,83 грн.;

із терміном сплати 29.10.2018 - у сумі 13388,83 грн.;

із терміном сплати 29.01.2019 - у сумі 13388,79 грн.;

- згідно податкової декларації №11020430 від 24.01.2019 із терміном сплати 29.04.2019 - у сумі 15007,19 грн.;

- штрафні санкції відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 31.07.2018 - у сумі 371,63 грн.;

- штрафні санкції відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 31.07.2018 - у сумі 792,87 грн.;

- штрафні санкції відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 08.04.2019 - у сумі 1036,43 грн.;

- штрафні санкції відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 08.04.2019 - у сумі 15679,27 грн.

У зв`язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання у встановлені строки, контролюючим органом було складено та направлено до ТОВ «Пак Мая» податкову вимогу №3678-56 від 25.01.2019, яка повернулась за закінченням встановленого строку зберігання.

Податкова вимога є дійсною, в судовому порядку не оскаржувалась, не є скасованою, зміненою або відкликаною.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату винесення рішення ТОВ «Пак Мая» мало податковий борг в загальному розмірі 169117,06 грн., в тому числі: 151236,86 грн. - основний платіж, 17880,20 грн. -штрафні санкції, 0 грн. - пеня. Відомості та докази самостійного погашення платником податків вказаної суми боргу сторонами не надано. Податкова вимога, складена контролюючим органом у зв`язку із наявністю у платника податків податкового боргу, є дійсною, в судовому порядку не оскаржувалась, не є скасованою, зміненою або відкликаною.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Положеннями п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України (далі - ПК України, ПКУ, Кодекс) передбачено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із п.п.19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.1.10, 19-1.1.22, 19-1.1.34 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів; здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Положеннями п.п.20.1.19 п.20.1 ст.20 Кодексу контролюючі органи мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

При цьому, згідно із п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно із п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.

Згідно із п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 56.11 ст.56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Положеннями п.57.1 ст.57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.54.5 ст.54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.56.17 ст.56 ПК України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Згідно із п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно із п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

В свою чергу, відповідно до п.п.14.1.152, 14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Згідно із п.87.9 ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, з набрання 01.01.2011 чинності положень Податкового кодексу України податкові органи набули право щодо зміни призначення платежу, тому зарахування по черговості податковим органом в рахунок погашення податкового боргу минулих періодів сплачених платником податків коштів є правомірним.

Щодо податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб на суму 56501,40 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи станом на початок 2019 року за ТОВ «Пак Мая» з орендної плати з юридичних осіб обліковувався податковий борг в розмірі 26675,75 грн. У січні 2019 року вказаний податковий борг було погашено шляхом сплати відповідачем податкових зобов`язань.

Протягом 2019 року на підставі податкових декларацій, самостійно поданих платником податків, та на підставі застосованих контролюючим органом до платника податків штрафних санкцій, визначених податковими повідомленнями-рішеннями, відбулось нарахування по обліковій картці платника податків грошових зобов`язань та пені.

Колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей, а відповідачем не наводиться жодних доводів стосовно незгоди із такими податковими повідомленнями-рішеннями по платежу «орендна плата з юридичних осіб».

Таким чином, такі нарахування є узгодженими.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем протягом 2019 року здійснювалась сплата податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб.

Внаслідок здійснення самостійного погашення платником податків боргу з орендної плати з юридичних осіб, станом на день звернення позивачем до суду та на день прийняття судом першої інстанції рішення за ТОВ «Пак Мая» обліковувався податковий борг, який виник на підставі податкової декларації №10536188 від 23.01.2019. При цьому, сума зобов`язання за березень 2019 року була частково погашена платником податків (сплачено 6692,06 грн.) і податковий борг становив 24904,67 грн., а за квітень 2019 року - 31596,73 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність у відповідача податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб в загальному розмірі 56501,40 грн.

Щодо податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, на суму 1724,66 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Пак Мая» було подано уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 14.03.2017 із терміном сплати 14.03.2017.

Відповідно до даного уточнюючого розрахунку платником було самостійно визначено податкове зобов`язання у загальному розмірі 1674,43 грн., а також було самостійно нараховано штрафну санкцію у розмірі 50,23 грн.

Згідно облікової картки платника податків по платежу «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості», 14.03.2017 відбулось збільшення грошового зобов`язання по даному платежу в загальному розмірі 1724,66 грн.

В подальшому, згідно відомостей облікової картки протягом 2017-2019 років до дня звернення позивачем до суду та дня прийняття судом першої інстанції рішення розмір грошового зобов`язання по даному платежу не збільшувався та не погашався.

Враховуючи вказане, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність у відповідача податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в загальному розмірі 1724,66 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що довідка про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів, видана 12.07.2017 відповідачу органами державної фіскальної служби, не може вважатися належним та беззаперечним доказом відсутності у відповідача податкового боргу із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості. Вказана довідка була дійсна лише до 21.07.2017 (протягом 10 календарних днів) та мала конкретне цільове призначення - для Харківського обласного центра зайнятості. У самій довідці міститься примітка, згідно якої ця довідка не застосовується для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи або припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців». З огляду на зміст даної довідки та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що такий документ не може беззаперечно підтверджувати відсутність податкового боргу у платника податків станом на дату його видачі.

Стосовно доводів апеляційної скарги про неврахування платіжного доручення №319 від 25.09.2017 на суму 10000,00 грн. Колегія суддів враховує, що у даному платіжному дорученні в призначенні платежу міститься відмітка про сплату податку саме за ІІ квартал 2017 року, а тому вказані кошти були спрямовані податковим органом саме 25.09.2017 на погашення наявної заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, що підтверджується змістом облікової картки платника податків.

Щодо податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, на суму 110891,00 грн.

Як свідчать матеріали справи станом на початок 2017 року за ТОВ «Пак Мая» обліковувався податковий борг в розмірі 8771,41 грн.

У зв`язку із здійсненням відповідачем сплати відповідних сум грошових зобов`язань, відбулось погашення податкового боргу та виникла переплата за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» в сумі 76,63 грн.

В подальшому, з 29.07.2017, на підставі податкових декларацій, самостійно поданих платником податків, по даному платежу здійснювалось нарахування грошових зобов`язань. Погашення відповідних податкових зобов`язань з 29.07.2017 відбувалось лише за рахунок подання платником податків уточнюючих звітів до податкових декларацій та шляхом зарахування 25.09.2017 суми в розмірі 10000,00 грн. відповідно до платіжного доручення №319 від 25.09.2017 із призначенням платежу «сплата податку за ІІ квартал 2017 року».

Враховуючи зменшення розміру податкових зобов`язань у вказані способи, відбулось часткове погашення нарахованих зобов`язань. Проте, залишились непогашеними зобов`язання, нараховані на підставі:

- уточнюючого розрахунку податкової декларації № від 04.04.2017 із терміном сплати 29.10.2017 - у сумі 2755,65 грн. (задекларовано 10184,36 грн. та погашено 7428,71 грн.) та з терміном сплати 29.01.2018 - у сумі 10184,36 грн.;

- податкової декларації № від 27.01.2017 із терміном сплати 29.01.2018 - у сумі 10184,36 грн.;

- уточнюючого звіту податкової декларації № від 31.03.2017 із терміном сплати 29.01.2018 - у сумі 1323,96 грн.;

- податкової декларації № від 19.01.2018 із терміном сплати 29.04.2018 - у сумі 13388,83 грн.; із терміном сплати 29.07.2018 - у сумі 13388,83 грн.; із терміном сплати 29.10.2018 - у сумі 13388,83 грн.; із терміном сплати 29.01.2019 - у сумі 13388,79 грн.; - податкової декларації №11020430 від 24.01.2019 із терміном сплати 29.04.2019 - у сумі 15007,19 грн.

Також, у зв`язку із несвоєчасним погашенням (сплатою) відповідачем податкових зобов`язань податковим органом було застосовано на підставі податкових повідомлень-рішень № від 31.07.2018, № від 31.07.2018, № від 08.04.2019, № від 08.04.2019 штрафні санкції на загальну суму 17880,20 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення платником податків у встановленому законом порядку не оскаржувались, а тому є чинними та не скасованими.

Щодо доводів апелянта про неотримання вказаних податкових повідомлень-рішень, колегія суддів відмічає наступне.

Відповідно до п.58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

При цьому, загальними положеннями ПК України щодо листування з платником податків передбачено наступне.

Так, відповідно до п.42.2 та 42.3 ст.42 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Як свідчать матеріали справи, у вищевказаних податкових повідомленнях-рішеннях вказано адресу підприємства: Харківська область, м.Харків, вул.Квітки-Основ`яненка, 7.

Дана адреса зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в якості місцезнаходження ТОВ «Пак Мая».

Податкові повідомлення-рішення № від 31.07.2018 та № від 31.07.2018 саме за цією адресою були направлені поштовим відправленням №702. Проте, поштове відправлення повернулося до податкового органу неврученим «за закінченням терміну зберігання».

Податкові повідомлення-рішення № від 08.04.2019, № від 08.04.2019 відповідно до наявних у них відмітках вручені особисто директору підприємства.

Отже, такі податкові повідомлення-рішення є узгодженими.

Враховуючи вказане, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність у відповідача податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в загальному розмірі 110891,00 грн.

Щодо доводів апелянта про недотримання судом першої інстанції вимог процесуального законодавства та розгляд справи без належного повідомлення, колегія суддів відмічає, що копії судових документів направлялися на адресу відповідача, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, не спростовують висновки суду першої інстанції стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на результати розгляду апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та вимоги ст. 139 КАС України, у справі відсутні підстави для здійснення нового розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст.242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пак Мая" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 по справі № 520/6418/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) А.П. Бенедик Л.О. Донець
Повний текст постанови складено 21.10.2019.