Справа № 0240/2709/18-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 0240/2709/18-а
У Х В А Л А

24 жовтня 2019 року м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Іваненко Т.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року у задоволенні заяви про визнання протиправними дій - відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року залишено без руху, з підстав несплати судового збору. Запропоновано особі, яка подала апеляційну скаргу, у строк протягом десяти днів з моменту отримання ухвали усунути виявлені недоліки апеляційної скарги.

Апелянт на виконання вказаної ухвали надіслав до Сьомого апеляційного адміністративного суду заяву про звільнення від сплати судових витрат. Позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору з огляду на те, що він є військовим пенсіонером, єдиним джерелом його доходу є пенсія.

На підтвердження заявленого клопотання скаржником додано копію Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2018 по 2 квартал 2019 згідно якого позивач отримав дивіденди (інформація потребує уточнення у податкових агентів).

Дослідивши вказане клопотання, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону Закон № 3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Слід відзначити, що важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні статей 73, 74 КАС України, доказами.

Тож, для застосування судом положень частини 1 статті 133 КАС України та Закону України «Про судовий збір» повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Підставою для звільнення від сплати судового збору може бути, наприклад, довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суд апеляційної інстанції вважає, що додана ОСОБА_2 копія відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків не можу бути безумовним самостійним доказом підтвердження незадовільного майнового стану позивача.

Суд зауважує, що скаржником не надано інших доказів на підтвердження свого майнового стану (інформації про розмір пенсійних та інших соціальних виплат тощо).

Звільнення скаржника від законодавчо встановленого обов`язку зі сплати судового збору у відповідності до статті 8 Закону України «Про судовий збір» є правом суду, а перелік осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору вказаний у статті 5 Закону України «Про судовий збір», проте, заявник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія цієї статті Закону.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 44 КАС України, учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на вказані обставини вважаю за необхідне продовжити скаржнику строк усунення недоліків апеляційної скарги встановлених ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2019.

Керуючись ст.ст.73, 74, 121, 133, 248, 321, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків апеляційної скарги встановлених ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 жовтняя 2019 року на п"ять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Іваненко Т.В.