Справа № 636/3704/19
Суддя: Гуменний З. І.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3704/19
Провадження № 2-а/636/61/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Гуменного З.І.,

секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

за участю відповідача Волкова П.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобурлуцькому, Вовчанському, Печенізькому, Чугуївському районах Управління з контролю використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Волкова Павла Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобурлуцькому, Вовчанському, Печенізькому, Чугуївському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Волкова П.О. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 28.08.2019 № 305-ДК /0238По/08/01/-19 у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вказаною постановою головний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобурлуцькому, Печенізькому, Чугуївському районах Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Волков П.О. визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП, згідно якої позивач, працюючи головою фермерського господарства «Меркурій ГІС», нібито порушив вимоги ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: допустив використання земельної ділянки без відповідного рішення (розпорядження) органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо надання її у власність чи користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо цієї земельної ділянки. Позивач вважає, що дії посадової особи щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу є незаконними, оскільки в діях позивача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, так як акти перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства, на підставі яких винесена постанова про адміністративне правопорушення, складені з грубим порушенням земельного та адміністративного законодавства; постанова про накладення адміністративного стягнення та протокол про адміністративне правопорушення не конкретизовані, так як в них не вказані кадастрові номери земельних ділянок, які нібито захоплені, і тому неможливо визначитися, де саме знаходяться зазначені земельні ділянки, хто їх власник та яка саме їх площа. Також позивач вказує, що у протоколах про адміністративне правопорушення, які стали основою для ухвалення спірної постанови, невірно зазначена форма власності земельних ділянок, місце їх розташування та безпідставно визначена їх площа. Крім того, позивач зазначає, що він направляв свої зауваження на адресу відповідача, яка зазначена на бланку актів та протоколів, але поштові відправлення повернуті з відміткою про те, що адресат відмовився від отримання. Таким чином, позивач вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства та є такою, що підлягає скасуванню.

Відповідачем Волковим П.О. у судовому засіданні наданий відзив на позов, але копію відзиву відповідно до вимог ч.3 ст. 162 КАС України позивачу не направлено, тому суд не враховує доводи, викладені у відзиві.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив про те, що на своїх вимогах наполягає.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, пояснивши, що ним прийнято рішення у відповідності до діючого законодавства, так як позивач в порушення норм земельного законодавства захопив та поорав дороги між межами полів, чим спричинив збитки державі.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що контролюючим органом проведено перевірку дотримання позивачем земельного законодавства та було складені Акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельних ділянок: № 305-ДК/408/АП/09/01/-19, № 305-ДК/409/АП/09/01/-19, № 305-ДК/410/АП/09/01/-19, № 305-ДК/411/АП/09/01/-19 та № 305-ДК/412/АП/09/01/-19 від 22.08.2019.

В актах перевірки зазначено, що посадовою особою, що склала Акт, була проведена перевірка з питань дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - «земельна ділянка» за межами населених пунктів на території Леб`язької сільської ради Чугуївського району Харківської області, розташованою поруч із земельною ділянкою з зазначеними кадастровими номерами, і цією перевіркою було встановлено, що обстежені земельні ділянки, що відносяться до земель сільськогосподарського призначення державної форми власності (мережа проектних польових (ґрунтових) шляхів), які розташовані за межами населених пунктів на території Леб`язької сільської ради Чугуївського району Харківської області, використовуються для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ФГ «Меркурій ГІС» за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо цієї земельної ділянки, що, на думку відповідача, свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки, чим порушено вимоги ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України та ст. 4 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

При складанні цих Актів перевірки не зазначені підписи осіб, які були присутні при перевірці. Для ознайомлення, для надання письмових пояснень, цей Акт позивачу не надавався. Текст Акту позивач отримав поштою 31.08.2019 року, що виключає його можливість використати свої законні права на надання пояснень, на захист в адміністративному процесі.

До цих Актів додані Протоколи про адміністративне правопорушення від 22.08.2019 № 305-ДК/0250П/07/01/-19, № 305-ДК/0251П/07/01/-19, № 305-ДК/0252П/07/01/-19, № 305-ДК/0253П/07/01/-19 та № 305-ДК/0254П/07/01/, в яких скопійовані дані, зазначені в вищенаведених Актах перевірок. Протокол також позивачу не був наданий для ознайомлення, але в ньому зазначено, що позивач нібито відмовився від підпису, але ця відмітка не засвідчена підписами свідків, які були присутні при складані протоколів. В протоколі зазначено, що свідками правопорушення є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , але не вказано повністю ім`я та по-батькові свідків правопорушення і місцем їх проживання зазначена адреса розташування Управління Держгеокадастру у Чугуївському районі. Також у протоколах відсутні відомості про вручення копії протоколів особі, відносно якої вони складені, або відомості про відмову цієї особи від отримання копії.

Позивачу 31.08.2019 одночасно з Актами перевірок, Протоколами про адміністративне правопорушення була надіслана Постанова про накладення адміністративного стягнення від 28.08.2019 № 305-ДК /0238По/08/01/-19, якою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП, та на нього накладено штраф у розмірі 340 грн., в якій зазначено, що позивач, працюючи головою ФГ «Меркурій ГІС», порушив вимоги ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, ст. 4 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: використання земельної ділянки без відповідного рішення (розпорядження) органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо надання її у власність чи користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо цієї земельної ділянки. У Постанові зазначено, що порушенням завдано матеріальну шкоду внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки на суму 2453,82 грн.

Суд зазначає, що одночасне направлення особі, яка притягнута до адміністративної відповідальності, акту перевірки, протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення позбавило можливості надати будь-які пояснення, оскаржити ці документи передбаченому порядку строку, що порушує права цієї особи.

Крім того, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно ст. ст. 79, 79-1 Земельного кодексу України, предметом правовідносин може бути земельна ділянка. Щоб використовувати земельну ділянку як предмет правовідносин, вона має бути сформованою у відповідності до законодавства, їй має бути присвоєний кадастровий номер і вона має бути внесена до земельного кадастру, її межі та площа, право власності мають бути визначені. Посадова особа, яка притягла позивача до відповідальності за самовільне зайняття земельних ділянок, не наводить дані про кадастрові номери нібито захоплених позивачем ділянок, і тому неможливо визначитися, де саме знаходяться зазначені ділянки, хто власник та яка саме їх площа. Без визначення їх кадастрових номерів це взагалі встановити неможливо. Відповідач лише зазначає, що та чи інша ділянка, нібито самовільно зайнята позивачем, знаходиться поруч з якимись іншими ділянками. З яких джерел відповідач взяв їх площу, визначився з формою власності - він не зазначає. Тобто, відсутній, невизначені самі предмет та об`єкт самовільного зайняття, а це свідчить про відсутність, недоведеність складу адміністративного правопорушення особою, що ухвалила спірну постанову.

В описанні місця знаходження земельних ділянок, які позивачем нібито незаконно використовуються, зазначається територія Леб`язької сільської ради, всупереч тому, що такої після об`єднання декількох сільських громад не існує, а існує на даний час Чкалівська об`єднана територіальна громада Чугуївського району. Крім того, в протоколах зазначено, що самовільно зайняті позивачем земельні ділянки відносяться до державної форми власності, незважаючи на те, що землі сільськогосподарського призначення на території колишньої Леб`язької сільської ради без виключення ввійшли до складу новоствореної Чкаловської об`єднаної територіальної громади, а тому мають належати до комунальної форми власності. Тобто, в протоколах про адміністративне правопорушення, які стали основою для ухвалення спірної постанови, невірно зазначена форма власності земельних ділянок, їх місце розташування, а також безпідставно визначена їх площа.

Однією з функцій Держгеокадастру України, посадова особа якого склала спірну постанову, є ведення земельного кадастру, і ця структура має обов`язок проводити інвентаризацію земель, формувати земельні ділянки в розумінні ст. ст. 79, 79-1 Земельного кодексу, тобто присвоювати земельним ділянкам кадастрові номера, визначатися з їх площами та інше. Таким чином, саме ця структура має визначитись з об`єктом протиправного зазіхання, а саме сформувати земельну ділянку і внести відповідні дані про неї в кадастр з зазначенням кадастрового номеру. Станом на цей час земельної ділянки як предмета права не існує, і, відповідно, неможливо нікого притягнути до відповідальності за самовільне зайняття того, чого не існує.

Також суд враховує те, що позивач свої зауваження намагався направити до відома відповідача. Ним були надіслані відповідні письмові пояснення на адресу відповідача, яка зазначена на бланку Актів та Протоколів, але поштові відправлення позивачу поштою були повернені з поміткою, що від отримання відповідач відмовився.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в її вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в її вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, справа про адміністративне правопорушення розглянута у відсутність позивача, чим позбавлено його права на захист. Суду не надані докази щодо виклику ОСОБА_2 на засідання з розгляду протоколів, складених відносно нього, що є істотним порушенням порядку розгляду питання притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Положеннями ч. 1 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надані суду достатні та переконливі докази на обґрунтування наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови.

Не міститься таких доказів і у матеріалах справи, а тому суд приходить до переконання про відсутність в діях позивача складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Отже, вимогу закону, а саме: ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідач не виконав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

З урахуванням зазначених вище обставин, суд приходить до висновку про необхідність скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 28.08.2019 року № 305-ДК/0238По/08/01/-19 про накладення стягнення на ОСОБА_2 у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення та вважає за необхідне закрити провадження в адміністративній справі за відсутністю складу правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 13, 14, 19, 20, 139, 159, 160, 168, 241, 243, 246, 250, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобурлуцькому, Вовчанському, Печенізькому, Чугуївському районах Управління з контролю використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Волкова Павла Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 28.08.2019 року № 305-ДК/0238По/08/01/-19 про накладення стягнення на ОСОБА_2 у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, - закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглядалась в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя -

Повний текст рішення виготовлений 22.10.2019.