Справа № 766/10953/17
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 р.м. ХерсонСправа № 766/10953/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

30 червня 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з вказаним позовом, у якому просить скасувати постанову ВТ №0020374 від 20.06.2017 р. про застосування адміністративно - господарського штрафу у розмірі 1700 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.05.2017 року щодо позивача було складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. 12.06.2017 року Чорноморським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки накладено на позивача штраф у сумі 1700 грн. Позивач стверджує, що навантаження на вісь автомобіля не перевищувало допустимих норм, а тому останній не повинен був отримувати додаткових дозволів на перевезення вантажу, що передбачено ст.ст. 48, 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Крім того, позивач наголошує на тому, що ваговий контроль здійснювався без дотримання Методики, яка затверджена Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, що передбачено п. 19 Порядку здійснення габаритно - вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (затверджено постановою Кабміну № 879 від 27 червня 2007 року). Позивач звертає увагу суду на те, що оскаржуваним рішенням відповідача, накладено штраф на ФОП ОСОБА_1 , в той час як транспортний засіб сідловий тягач НОМЕР_1 та напівпричіп НОМЕР_2 дійсно належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03 липня 2017 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до судового розгляду на 22 листопада 2017 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2017 року замінено відповідача у справі з Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на Державну службу України з безпеки на транспорті.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, Кодекс адміністративного судочинства викладено в новій редакції.

Відповідно до пп. 10 п. 1 Перехідних положень КАС України (у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 липня 2018 року дану адміністративну справу (№ 766/10953/17) було передано до Херсонського окружного адміністративного суду (отримано 06.09.2019 року).

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2018 року, головуючим по справі №766/10953/17 призначено суддю Василяку Д.К.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду 07 вересня 2018 року суддею прийнято справу до свого провадження.

Ухвалою від 07.09.2018 р. Херсонського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 21.09.2018 року призначено справу до розгляду на 02.10.2018 року.

Ухвалою від 02.10.2018 року відкладено розгляд справи на 30.10.2018 року.

Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року надано судове доручення Одеському окружному адміністративному суду про проведення допиту в якості свідків - старшого державного інспектора Управління Укртрансбезпеки в Одеській області Зеленюка В.В. та головного спеціаліста Управління Укртрансбезпеки в Одеській області Гриневича В.М.

Ухвалою суду від 22 листопада 2018 року надано судове доручення Житомирському окружному адміністративному суду про проведення допиту в якості свідка та головного спеціаліста Управління Укртрансбезпеки в Житомирській області Гриневича В.М.

Ухвалою суду від 22.11.18 провадження у справі було зупинено до виконання судового доручення Одеським окружним адміністративним судом та Житомирським окружним адміністративним судом.

Ухвалою від 17.10.2019 року провадження у справі поновлено.

24.10.2018 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов. Відповідно до якого відповідач вказує, що оскаржувана постанова складена посадовими особами у відповідності з діючим законодавством України, а позовні вимоги позивача є такими, що ґрунтуються на хибному тлумаченні норм законодавства та не можуть бути задоволені.

В судове засідання з`явився позивач, надав суду заяву про розгляд справи за правилами письмового провадження, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, встановив, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу - Renault сідлового тягача НОМЕР_1 зареєстрованого за ним відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 21.12.2012року МРЕВ ДАІ м. Херсона та напівпричіпу SOR НОМЕР_2, зареєстрованого за ним відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого 03.04.2013 року МРЕВ ДАІ м. Херсона.

17.05.2017 року щодо ОСОБА_1 складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким проводилась перевірка транспортного засобу Renault (сідловий тягач НОМЕР_1) та SOR (напівпричіп НОМЕР_2 ) , водієм автомобіля вказано ОСОБА_2 , власником транспортного засобу значиться ОСОБА_1 Даним актом зафіксоване порушення транспортного законодавства України в частині "надання послуг з перевезення великовагового вантажу без оформлення дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень". Вимога щодо оформлення дозволу передбачена ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Перевіркою встановлено відсутність у водія автомобіля такого дозволу.

Вказані матеріали були направлені Чорноморському міжрегіональному управлінню Укртрансбезпеки для подальшого розгляду справи про порушення, за результати якого заступником начальника управління Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Стеценком В.І. прийнято постанову ВТ № 0020374 від 20 червня 2017 року про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та відповідність оскаржуваної позивачем постанови чинному законодавству, суд керувався наступним: згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05 квітня 2001 року, законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, Законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно - правових актів у сфері автомобільних перевезень.

За змістом ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" № 3353-XII від 30 червня 1993 року, до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами ч. 3 ст. 6 Закону "Про автомобільний транспорт", центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (п.п. 2, 17 п. 5 Положення).

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п. 8 Положення).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).

Відповідно до п. 2 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Згідно п. 3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Таке ж положення міститься і у п. 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10 грудня 2013 року № 1007/1207.

Тобто, безпосереднє здійснення габаритно-вагового контролю покладено на Укртрансбезпеку та її територіальні органи спільно із відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 48 Закону "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачена відповідальність перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів, в т.ч. за відсутність документів передбачених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Так, під час здійснення габаритно-вагового контролю, посадовими особами відповідача встановлено порушення автомобільним перевізником вимог ст. 48 Закону "Про автомобільний транспорт", що стало підставою для винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу ВТ № 0020374 від 20.06.2017 року.

Так, матеріалами справи встановлено, та не заперечувалось позивачем в судовому засіданні, що ОСОБА_2 перебуває в трудових відносинах з ОСОБА_1 за трудовим договором та працює водієм. Так, 17.05.2017 року ОСОБА_2 здійснював перевезення продукції (пакетованих соків) з Одеської області с.Степанівка до м.Київа на автомобілі Renault (сідловий тягач НОМЕР_1 ) та напівпричіпі SOR ( НОМЕР_2 ).

Крім того, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , встановлено, що старшим державним інспектором Управління Укртрансбезпеки в Одеській області Зеленюком В.В. складався акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 0151866 від 17.05.2017 року, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів серії ВН № 0151183 від 17.05.2017 р. та довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 17.05.2017 р., водію ОСОБА_2 пропонувалось ознайомитись з даними документами та підписати їх, однак останній відмовився, про що свідчить відмітка в зазначених актах. Також свідком ОСОБА_4 зазначено, що у водія транспортного засобу Renault (сідловий тягач НОМЕР_1) та причепу SOR ( НОМЕР_2 ) був відсутній дозвіл, який дає право на перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (ст. 33 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Таким чином, системний аналіз вищезазначених правових норм свідчить про те, що відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів несуть саме перевізники, а не власники транспортних засобів, за умови, що вони не використовують транспортний засіб, а лише володіють майновими правами на нього у відповідності до ст. 1 Правил дорожнього руху України.

Так, в судовому засіданні встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що ФОП ОСОБА_1 є перевізником в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт".

У зв`язку з цим слід зазначити, що відповідно до ст.ст. 908, 909 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Крім того, ст. 50 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається згідно цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

З наявних у справі доказів вбачається, що під час вчинення порушення водієм ОСОБА_2 , який перебував в трудових відносинах з ОСОБА_1 , на транспортному засобі Renault (сідловий тягач НОМЕР_1) та SOR (напівпричіп НОМЕР_2 ), здійснювалось транспортування вантажу - «соки та нектари в асортименті», відповідно до товарно-транспортної накладної № 00004777 від 17.05.2017 року.

Вказана товарно-транспортна накладна є документом, який у розумінні ст.ст. 908, 909 Цивільного кодексу України, ст. 50 Закону України "Про автомобільний транспорт", підтверджує факт укладення договору перевезення вантажу між перевізником та відправником (вантажовідправником).

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач у спірних правовідносинах є перевізником у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", а тому за встановлених обставин, притягнення ФОП ОСОБА_1 до відповідальності за порушення вимог цього закону, є обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст. 77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст. 90 КАС України).

Суд вважає, що в даному випадку відповідачем надано достатньо належних та допустимих доказів щодо правомірності своїх дій.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків та інших обов`язкових платежів НОМЕР_5 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (01135, м.Київ, просп. Перемоги, 14, ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 113070200