Справа № 808/307/17
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 808/307/17

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі заяву Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

про ухвалення додаткового судового рішення у справі №808/307/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про стягнення з відповідачів в солідарному порядку середнього заробітку за період з 10 грудня 2002 року по 01 листопада 2016 року включно за затримку виплати сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23 вересня 1999 року по 06 жовтня 2000 року.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2017 року позов задоволено частково, а саме: стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з 30 жовтня 2007 року по 28 жовтня 2016 року за затримку виплати суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23 вересня 1999 року по 06 жовтня 2000 року у розмірі 86 903 грн 73 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2017 року скасовано, а позовні вимоги залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 18 червня 2019 року ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року залишено без змін.

Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області звернулося до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу понесених ним судових витрат у справі №808/307/17.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового судового рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, зі змісту заяви про ухвалення додаткового судового рішення вбачається, що Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області просить стягнути на його користь судові витрати в сумі 1475,60 грн., понесені на оплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13.06.2017 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може

за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно ч.2 ст.94 КАС України (в редакції, чинній на час постановлення судом ухвали від 16.11.2017) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб`єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Частиною п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

У відповідності до ч.2 ст.139 КАС України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, чинній з 15.12.2017) при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.5 ст.139 КАС України).

Системний аналіз положень КАС України, які регулюють питання розподілу судових витрат, дає підстави суду апеляційної інстанції дійти висновку, що загальне правило розподілу судових витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. При цьому суб`єкту владних повноважень можуть компенсуватись лише документально підтвердженні витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, оскільки суб`єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов`язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді. Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із владою.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні заяви Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення на його користь сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1475,60 грн. слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 252 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про ухвалення додаткового судового рішення у справі №808/307/17 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст. 329 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 24.10.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк