Справа № 826/2551/17
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 жовтня 2019 року

Київ

справа №826/2551/17

адміністративне провадження №К/9901/48694/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т.Г.,

суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу №826/2551/17

за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», Національний банк України про визнання протиправними та скасування рішень, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року (прийняту у складі: головуючого судді Келеберди В.І.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2018 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Коротких А.Ю., суддів: Файдюка В.В., Чаку Є.В.),

у с т а н о в и в :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 01 грудня 2015 року № 2677 Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» оформленого повідомленням про нікчемність Договору про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору від 14 грудня 2007 року №2242/1/Zфквіп-07, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Німченко О.Є за реєстровим № 8555д, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 і посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. 02 вересня 2014 року за реєстровим №6767;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 01 грудня 2015 року № 2675 Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» оформленого повідомленням про нікчемність Договору купівлі-продажу прав вимоги від 02 вересня 2014 року, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що уповноваженою особою Фонду безпідставно визнано нікчемним договір про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору від 14 грудня 2007 року №2242/1/Zфквіп-07 та договір купівлі-продажу прав вимоги від 02 вересня 2014 року.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

3. 29 листопада 2017 року Окружний адміністративний суд міста Києва вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 01 грудня 2015 року № 2677 Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», оформленого повідомленням про нікчемність Договору про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору від 14 грудня 2007 року № 2242/1/Zфквіп-07, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Німченко О.Є за реєстровим № 8555д, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , і посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. 02 вересня 2014 року за реєстровим № 6767.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 01 грудня 2015 року № 2675 Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», оформленого повідомленням про нікчемність Договору купівлі-продажу прав вимоги від 02 вересня 2014 року, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Довіра і гарантія».

4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було доведено правомірності та законності винесених ним рішень, не зазначено у чому саме виражена нікчемність правочинів, а лише наведені норми, які визначають підстави для нікчемності правочинів.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. 19 березня 2018 року Київський апеляційний адміністративний суд вирішив:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року - без змін.

6. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. 23 квітня 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича.

У касаційній скарзі скаржник просить постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2018 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанції винесенні з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню.

8. Ухвалою Верховного Суду від 03 травня 2018 року відкрито касаційне провадження за скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2018 року.

9. 29 травня 2019 року до Верховного Суду від представника Національного банку України надійшов відзив на касаційну скаргу.

У відзиві на касаційну скаргу представник Національного банку України просить касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду задовольнити.

10. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 26.06.2019 №849/0/78-19, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценка С.Г., Тацій Л.В.

11. Ухвалою Верховного Суду від 18 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи за участю представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк», справу призначено до касаційного розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 21.10.2019.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. 14 грудня 2007 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Український Промисловий Банк» укладено кредитний договір №2242/ФКВ-07, відповідно до умов якого, позивач отримує кредит у сумі 100000 доларів США, терміном погашення (повернення) до 13 грудня 2010 року.

На виконання умов зазначеного договору позивач уклав 14 грудня 2007 року з ТОВ «УКРПРОМБАНК» договір іпотеки № 2242/1/Zфквіп-07, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Німченко О.Є. за реєстровим №8556д.

В іпотеку було передано належну на праві власності позивачу земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:088:0081.

Окрім того, 14 грудня 2007 року між ТОВ «УКРПРОМБАНК» (як кредитором) та ОСОБА_2 (як поручителем) та ОСОБА_1 (як божником) укладено договір поруки № 2242/ Zфпор-07, відповідно до умов якого поручитель поручився перед кредитором за виконання Божником зобов`язань за кредитним договором, за яким останній зобов`язаний до 13 грудня 2010 року повернути кретин у розмірі 100000,00 доларів США, сплатити проценти та штрафні санкцій у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором. Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків.

В подальшому ТОВ «Укрпромбанк» на підставі договору про передачу активів та кредитних зобов`язань відступив права первісного кредитора за вищезазначеними договорами, а також забезпечувальними правочинами, на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

23 вересня 2009 року відповідно до акту приймання-передачі № 689 ПАТ «Дельта Банк» прийняв по клієнту ОСОБА_1 договори за зобов`язаннями перед ТОВ «УКРПРОМБАНК».

31 липня 2014 року протоколом засідання кредитного комітету № 37/11-1 АТ «Дельта Банк» прийнято рішення про зміну умов кредитування ОСОБА_1 за кредитним договором № 2242/ФКВ-07 від 14 грудня 2007 року.

На виконання даного рішення ОСОБА_1 прийнято умови по зміні умов кредитування та сплачено Банку суму у розмірі 25000 доларів США (одним платежем). Вказане підтверджується копією квитанції № 73208406 від 02 вересня 2014 року проведену Київським відділенням № 5 АТ «Дельта Банк».

Зважаючи на те, що позивачем виконано пункт протоколу про внесення 25000 доларів США, Банком 02 вересня 2014 року укладено з товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» договір про відступлення права вимоги по зобов`язанням ОСОБА_1 та укладено договір про розірвання дії договору іпотеки № 2242/1/ Zфквіп-07.

На думку позивача, правовідносини між ним та ПАТ «Дельта Банк» припинилися у вересні 2014 року у зв`язку з виконанням кредитного договору.

Разом з тим 14 листопада 2016 року представником ПАТ «Дельта Банк» подано позовну заяву до факторингової компанії ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», третя особа ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу права вимоги від 02 вересня 2014 року недійсним, з якої позивач дізнався про наявність повідомлень відповідача від 01 грудня 2015 року № 2677 та 2675 про нікчемність зазначених договорів.

Так, повідомленням № 2677 від 01 грудня 2015 року позивача повідомлено про нікчемність договору про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору від 14 грудня 2007 року № 2242/1/Zфквіп-07, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Німченко О.Є за реєстровим № 8555д, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 і посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. 02 вересня 2014 року за реєстровим № 6767.

Повідомленням № 2675 від 01 грудня 2015 року позивача повідомлено про нікчемність договору купівлі-продажу права вимоги від 02 вересня 2014 року, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Вказані повідомлення містять посилання на частину другу статті 215 ЦК України та частину третю статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» як на підставу їх нікчемності.

IІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Вирішуючи даний спір суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

На думку колегії суддів, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм права, з огляду на наступне.

Згідно із частинами 1, 2, 10 статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI) Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 вказаного Закону, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу чи рішення, оформленого повідомленням про нікчемність правочину, уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України та частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення Уповноваженої особи не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, прийнятим уповноваженою особою Фонду, що здійснює повноваження органу управління банку.

Аналогічна правова позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах № 910/12294/16 від 11 квітня 2018 року, № 910/24198/16 від 16 травня 2018 року, № 819/353/16 від 04 липня 2018 року.

Оскільки рішення про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який прийнято особою, що здійснює повноваження органу управління банку, таке рішення не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), тому не можуть порушуватися будь-які права таких осіб внаслідок його прийняття. Таким чином, права позивача у цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами цього банку як юридичної особи.

Отже, встановлена правова природа згаданого рішення унеможливлює здійснення судового розгляду щодо його оскарження, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення від 01 грудня 2015 року № 2677 Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» оформленого повідомленням про нікчемність Договору про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору від 14 грудня 2007 року №2242/1/Zфквіп-07, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Німченко О.Є за реєстровим № 8555д, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 і посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. 02 вересня 2014 року за реєстровим №6767; та визнання протиправним та скасування рішення від 01 грудня 2015 року № 2675 Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» оформленого повідомленням про нікчемність Договору купівлі-продажу прав вимоги від 02 вересня 2014 року, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» не можуть бути розглянуті у судовому порядку (в тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах).

14. За правилами абзацу першого частини першої статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

15. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

16. За таких обставин постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2018 року підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича - задовольнити частково.

2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2018 року у справі № 826/2551/17 - скасувати.

3. Провадження у справі № 826/2551/17 - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Г. Стрелець

Судді С. Г. Стеценко

Л. В. Тацій