Справа № 540/425/19
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/425/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Димерлія О. О.,

- Єщенка О. В.,

за участю: секретар судового засідання - Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року, прийняте у складі суду судді: Попова В.Ф. по справі за позовом ОСОБА_1 до Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, голови Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, третя особа Державне підприємство "Укрриба" про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року до Херсонського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, голови Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, третя особа Державне підприємство "Укрриба", в якому просила суд:

- визнати дії Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області щодо порушення місячного терміну розгляду клопотання ОСОБА_1 від 13.09.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 протиправними;

- визнати протиправною відмову Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення № 1379 від 17.12.2018 року, прийняте 81 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування, житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними дії голови Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області ОСОБА_2 , які виявились у підписанні протиправного рішення № 1379 від 17.12.2018 року Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд;

- зобов`язати Щасливцевську сільську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 1,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Щасливцевську сільську раду подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

- постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності, передбаченої законом посадових осіб Щасливцевської сільської ради, дії чи бездіяльність яких, визнаються протиправними;

- постановити окрему ухвалу стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення під час підписання головою Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області ОСОБА_2 . протиправного рішення № 1379 від 17.12.2018 року;

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року

в задоволенні заявленого позову було відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт посилаючись на те, що при ухваленні рішення суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, надав неналежної оцінки доказам у справі; неправильно застосував норми матеріального права та допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить: скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції під час розгляду справи не надав належної правової оцінки позовним вимогам щодо порушення місячного терміну розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, тому на думку апелянта висновок суду першої інстанції про те, що відповідачі діяли на підставі та у спосіб, передбачений законом в частині порушення місячного терміну розгляду вказаного клопотання від 13.09.2018 року є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсності. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не було розглянуто клопотання позивача про витребування доказів та клопотання про накладення штрафу на відповідача та третю особу за невиконання процесуальних обов`язків. Апелянт зазначає, що 18.04.2019 року нею було подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, які мають істотне значення по справі, проте судом першої інстанції взагалі не надавалась оцінка даним доказам.

Апелянт звертає увагу суду, що доказів наявності на бажаній земельній ділянці нерухомого майна державної власності відповідачем та третьою особою не надано, водночас згідно плану земельної ділянки, здійсненого в процесі розробки проекту землеустрою, здійсненого НВФ КТ «Нові технології», вбачається, що біля бажаної земельної ділянки знаходиться об`єкт нерухомого майна, та відстань заявленої ОСОБА_1 земельної ділянки від вказаного майна становить 2 метри, проте вказані обставини судом першої інстанції досліджені не були. Таким чином, на думку апелянта, твердження сільської ради, про те, що на земельній ділянці, яка позначена позивачем в графічних матеріалах, перебуває будівля насосної станції з господарськими та побутовими спорудами, що є власністю Державного агентства рибного господарства України є хибним. Апелянт зазначає, що як вбачається зі змісту графічного матеріалу, поданого до відповідача, бажана земельна ділянка повністю відповідає межам та зонуванню території даної земельної ділянки - «територія житлової садибної забудови» (для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд), про що також свідчить довідка з Генічеського відділу Держгеокадастру в Херсонській області від 14.12.2018 року. Щодо висновків суду першої інстанції, що позначаючи на графічних матеріалах бажану земельну ділянку, позивачка виокремила відображені на цій земельній ділянці об`єкти нерухомості третьої особи у такий спосіб, що власник позбавлений можливості підходу до цих об`єктів для використання та обслуговування апелянт зазначає, що вказані висновки ґрунтуються на припущеннях, при цьому положеннями ЗК України не заборонено громадянину на свій власний розсуд визначати межі та конфігурацію земельної ділянки, яку він бажає зазначити в графічних матеріалах з метою її отримання у власність. Крім того, апелянт вказує на відсутність належних та допустимих доказів перебування саме на заявленій ОСОБА_1 земельній ділянці об`єктів нерухомості, зокрема, тієї нерухомості, яка зареєстрована за ДП «Укрриба».

Відповідач/ Щасливцевська сільська рада Генічеського району Херсонської області, надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідач зазначає, що у відповідності до ст. 118 ЗК України, позивачем до клопотання надані графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, проте у даному випадку позивачем чітко було визначено на викопіюванні з генерального плану села Генічеська Гірка місце земельної ділянки, а тому посадовим особам Щасливцевської сільської ради не знадобились спеціальні знання чи експертизи, або навіть готовий проект землеустрою на бажану ділянку, щоб визначити наявність чи відсутність перешкод для набуття земельної ділянки у власність, а також її адресу. Відповідач вказує, що твердження позивача про необхідність у проведенні відповідних експертиз для підтвердження факту розміщення на бажаній земельній ділянці об`єктів нерухомого майна є хибними та виходять за рамки земельного законодавства.

Крім того, відповідач зазначає, що відповідно до частини 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів Укр: розмежування земель державної та комунальної власності» у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності. На думку відповідача, з наявного у матеріалах справи технічного паспорту вбачається, що ділянки, зазначеної в графічних матеріалах позивача, не захоплюють територію земельної ділянки, на якій розташоване державне майно - господарча будівля «В», а розміщені безпосередньо на цій території. Щодо протиправності дій голови сільської ради відповідач зазначає, що голова сільської ради виконував обов`язки, покладені на нього приписами ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 13.09.2018 р. позивач звернулась до Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо одержання у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га, яка розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області та детально позначена в графічних матеріалах із орієнтовними розмірами та бажаним фактичним місцем розташування.

Рішенням Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 17.12.2018 р. № 1379 позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на підставі того, що на вказаному у графічних матеріалах бажаному місці розташування земельної ділянки знаходиться майно державної власності тому сільська рада не є розпорядником вищезазначених земель..

Не погоджуючись із вказаною відмовою, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції, за наслідками розгляду вказаного спору дійшов висновку про те, що на бажаній позивачем земельній ділянці, знаходиться майно державної власності і вказаний факт був підставою для винесення оскаржуваного рішення. Таким чином, надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області та детально позначена у графічних матеріалах не відноситься до повноважень відповідача, оскільки ця ділянка не перебуває в їх розпорядженні. Суд дійшов висновку, що позначаючи на графічних матеріалах бажану земельну ділянку, позивачка з незрозумілих підстав виокремила відображені на цій земельній ділянці об`єкти нерухомості Державного Агентства рибного господарства України у такий спосіб, що власник позбавлений можливості підходу (під`їзду) до цих об`єктів для використання та обслуговування. Суд першої інстанції також зазначив, що незважаючи на те, що Державним агентством рибного господарства України не надано суду документів, що підтверджують право власності чи користування на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , а Щасливцевська сільська рада пояснила, що у них такі документи відсутні, з урахуванням наявності на земельній ділянці майнового комплексу зареєстрованого у держаному реєстрі майнових прав, відповідач правомірно прийняв рішення про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 ЗК України.

Так, згідно з частиною 6 статті 118 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Згідно з положеннями частини 7 наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР (надалі Закон України № 280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 ЗК України, статтями 26, 33, 59 Закону України № 280/97-ВР.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 59 Закону України № 280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Таким чином, рішення Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 17.12.2018 р. № 1379 вважається прийнятим у передбаченій законом формі (належним чином оформленим) та органом, до повноважень якого законом віднесено вирішення цього питання.

В той же час, як зазначалось вище, частиною сьомою статті 118 ЗК України встановлено місячний строк розгляду клопотання особи щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до частини п`ятої статті 46 Закон № 280/97-ВР сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Отже, чинним законодавством України не передбачено право суб`єкта владних повноважень змінювати встановлений законом режим (періодичність) проведення сесій рад не менше одного разу на місяць у випадку надходження на розгляд до ради документів з питань відведення земельних ділянок (зокрема, клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, проекту землеустрою на погодження або затвердження тощо). Оскільки останні являються частинами єдиного процесу відведення земельних ділянок, а тому охоплюються терміном «питання відведення земельних ділянок».

При цьому колегія суддів враховує висновки щодо застосування норм права, викладені зокрема у постанові Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року по справі №509/4156/15-а.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо одержання у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га, яка розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області 13.09.2018 року, разом з тим рішення Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області № 1379, яким позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, було прийнято лише 17.12.2018 року, отже відповідачем допущено порушення місячного строку розгляду клопотання позивача, відповідно позивач правомірно замовлено розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу у відповідності до вимог абз. 3 ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині визнання дій Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області щодо порушення місячного терміну розгляду клопотання ОСОБА_1 від 13.09.2018 року протиправними є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною відмови Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області у наданні дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою, визнання протиправним та скасування рішення № 1379 від 17.12.2018 року, прийнятого 81 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання, а також зобов`язання Щасливцевської сільської ради надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як було зазначено судом, безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави колегії суддів дійти до висновку, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Аналогічна правова позиція викладена зокрема в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17, від 24 квітня 2018 року (справа №814/1961/17).

Колегією суддів встановлено, що позивачем подано до Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області клопотання, в якому заявником вказано орієнтовну площу земельної ділянки та її цільове призначення та додано, зокрема, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за адресою АДРЕСА_1 , знаходиться державне майно - будівля насосної станції з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, балансоутримувачем якого є ДП "Укрриба", управління цим майном здійснює Державне агенство рибного господарства України.

Вищевказане також підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 33827642 від 18.02.2015 року (т. 1 а.с. 126).

Як встановлено судом апеляційної інстанції, ДП "Укрриба" є державним рибогосподарським підприємством, яке створене наказом Державного комітету рибного господарства України від 27 грудня 2002 року за №238 з метою забезпечення ефективного використання та організації нагляду, контролю за технічною експлуатацією гідротехнічних споруд водних об`єктів рибницьких господарств.

Відповідно до наказу Державного комітету рибного господарства України від 23.07.2007р. за № 150 „Про передачу науково-дослідної бази „Сиваш" на баланс державного підприємства „Укрриба" передане державне майно, в тому числі рибдільниця „Арабатська стрілка", що знаходиться в межах Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-УІ реєстраційна служба Генічеського районного управління юстиції Херсонської області 18.02.2015 зареєструвала право державної власності на майно в складі: контора, тамбури, склад, господарський корпус, насосна, літні кухні, будинки відпочинку, душ, вбиральня, артскважина, споруди виростних ставів та споруди зимувальних ставів. Право державної власності зареєстровано за Державним агентством рибного господарства України, право господарського відання на державне майно зареєстровано за державним підприємством «Укрриба» копії свідоцтва про право власності та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с. 95-127).

Відповідно до ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщені ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на вище вказані об`єкти переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Відповідно до положень статті 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Отже, колегією суддів встановлено, що на бажаній позивачем земельній ділянці, знаходиться майно державної власності і вказаний факт був підставою для винесення оскаржуваного рішення, оскільки згідно вимог ст. 118 ЗК України, місце розташування бажаної позивачем земельної ділянки не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Крім того, колегія суддів наголошує, що позивач звернулась до Щасливцевської сільської ради із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га саме у власність.

Частиною 4 ст. 84 ЗК України визначено перелік земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність.

Відповідно до частини 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України про розмежування земель державної та комунальної власності" у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності.

При цьому положеннями ст. 83, 84 ЗК України прямо передбачено, що до земель державної та комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема землі під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем, що знаходяться у державній або комунальній власності.

Таким чином, землі державної та комунальної власності, які за своєю категорією є землями загального користування, не можуть бути передані у власність інших осіб.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про меліорацію земель», меліоративна система - технологічно цілісна інженерна інфраструктура, що включає в себе такі окремі об`єкти, як меліоративна мережа каналів, трубопроводів (зрошувальних, осушувальних, осушувально-зволожувальних, колекторно-дренажних) з гідротехнічними спорудами і насосними станціями, захисні дамби, спостережна мережа, дороги і споруди на них, взаємодію яких забезпечує управління водним, тепловим, повітряним і поживним режимом ґрунтів на меліорованих землях.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 , знаходиться державне майно - будівля насосної станції з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, балансоутримувачем якого є ДП "Укрриба", управління цим майном здійснює Державне агентство рибного господарства України, відповідно згідно вимог ст. 83, 84 ЗК України, оскільки позивач бажає отримати спірну земельну ділянку у власність, а не у користування, відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є правомірною.

При цьому колегія суддів також враховує, що рішенням Щасливцевської сільської ради №1806 від 29.08.2019 року ДП «Укрриба» було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування.

Колегія суддів вважає, що коли особа звертається з клопотанням про надання дозволу, вона виявляє волевиявлення на отримання земельної ділянки. Більше того, заявник вказує на орієнтовний розмір, цільове використання земельної ділянки та передбачуване місцезнаходження, тобто воля особи направлена на конкретний об`єкт, але не повноцінно сформований. В свою чергу, виходячи з положень ст. 50 Закону України «Про землеустрій», проект землеустрою про відвід земельної ділянки складається передусім для визначення ділянки як майбутнього об`єкта правовідносин. Тобто, зацікавлена особа звертається в орган місцевого самоврядування з клопотанням, виявляє волевиявлення на отримання земельної ділянки на визначеному титулі. В протилежному випадку, в такому рішенні органу місцевого самоврядування вбачається незгода на майбутню передачу земельної ділянки.

Колегія суддів також враховує положення статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до яких суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини у пункті 32 рішення по справі "Стреч проти Сполучного Королівства" (Stretch v. the United Kingdom № 44277/98).

У межах вироблених Європейським Судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Фон Мальтцан та інші проти Німеччини). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу (Maltzan (Freiherr Von) and others v. Germany № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02).

Суд апеляційної інстанції вважає, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою ДП «Укрриба» виступає в якості одного з важливих етапів у процедурі відведення земельної ділянки у власність або користування, при цьому надання декількох дозволів на розробку проекту землеустрою однієї земельної ділянки було б порушенням гарантованого Конвенцією принципу виправданих очікувань щодо отримання можливості ефективного використання права власності або користування.

Крім того, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позначаючи на графічних матеріалах бажану земельну ділянку, ОСОБА_1 з незрозумілих підстав виокремила відображені на цій земельній ділянці об`єкти нерухомості Державного Агентства рибного господарства України у такий спосіб, що власник потенційно буде позбавлений можливості підходу (під`їзду) до цих об`єктів для використання та обслуговування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною відмови Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області у наданні дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою, визнання протиправним та скасувати рішення № 1379 від 17.12.2018 року, прийняте 81 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання, а також зобов`язання Щасливцевської сільської ради надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою задоволенню не підлягають.

Крім того, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги про визнати протиправними дії голови Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області ОСОБА_2 , зобов`язання Щасливцевської сільської ради подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення задоволенню не підлягають як похідні.

Що стосується вимог апелянта в частині винесення окремих ухвал на адресу відповідачів та судді Попова В.Ф., колегія суддів зазначає, що згідно ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Тобто, з наведеного вбачається, що постановлення окремої ухвали є правом суду. Водночас, у даних спірних правовідносин суд не вбачає наявності підстав для прийняття окремої ухвали.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду не спростовують. Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 322 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції складається зокрема з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

При цьому, згідно вимог ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно положень ч. 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Так, як встановлено судом, під час подання адміністративного позову до суду першої інстанції позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 04.03.2019 року. За подання апеляційної скарги позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3457,80 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 03.07.2019 року. Таким чином, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , загальний розмір судових витрат, що підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі складає 1825,60 грн. (768,40 грн. + 1152,60 грн).

Керуючись ст.ст. 139, 249, 292, 311, 315, 317, 321, 322, 325 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року - задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, голови Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, третя особа Державне підприємство "Укрриба" про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати дії Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області щодо порушення місячного терміну розгляду клопотання ОСОБА_1 від 13.09.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 протиправними.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області (75580, Херсонська область, Генічеський район, м. Щасливцеве, вул. Миру, будинок 26, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1825,60 грн. (тисячу вісімсот двадцять п`ять гривень 60 копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: О. О. Димерлій

Суддя: О. В. Єщенко