Справа № 761/14716/19
Суддя: Притула Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/367/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора капрала поліції батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква у Київській області Штефан Максима Вікторовича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом.

У вимогах позивач просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1028442 і закрити справу.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що 30.03.2019 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.,

Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню на тій підставі, що відповідач не надав доказів порушення швидкісного режиму; порушена процедура розгляду справи - позивача не було повідомлено про розгляд справи, відсутні з`ясування обставин справи та порушена процедура початку розгляду справи - не заслухано позивача, не вирішені клопотання.

Так як справа розглядалась в порядку спрощеного провадження сторони в судове засідання не викликались.

Позивач зазначив не вірну адресу місця знаходження відповідача, тому суд вимушений був тричі направляти копію позову з додатками для належного повідомлення відповідача. Копія позову з додаткам уповноваженою особою відповідача отримана 13.09.2019 року.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якій він просить відмовити у задоволенні позовних вимог на тій підставі, що на підставі статті 35 Закону України «Про поліцію» автомобіль яким керував позивач було зупинено, оскільки він рухався з перевищенням швидкості в населеному пункті. Як зазначив відповідач, він підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, водій виконав вимогу та надав документи. Встановивши факт порушення ПДР України було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Після чого водію були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розглянувши справу було прийнято рішення про накладення на водія штрафу в розмірі 255,00 грн. До постанови долучено відео та фото фіксацію транспортного засобу позивача за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000517) на якому зафіксовано факт перевищення позивачем встановленого ПДР України обмеження швидкісного режиму для населеного пункту. Позивача було ознайомлено із постановою під підпис та вручено її копію.

Також відповідач зазначив, що положеннями КУпАП передбачено спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення відповідно та в межах чинного законодавства. За наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів та підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, розгляд будь-яких клопотань, у тому числі щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Забезпечення реалізації цих прав передбачене при оскарженні постанови в суді.

15 жовтня 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.03.2019 року о 13 год. 23 хв. на 58 км автодороги М-05 в с.Ксаверівка Васильківського району, Київської області інспектором капралом поліції Штефан Максимом Вікторовичем батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква в Київській області прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАВ №1028442 відносно ОСОБА_1 в якій зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Хундай», державний номер НОМЕР_1 в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 ПДР України перевищив швидкість на 31 км/год, рухався зі швидкістю 81 км/год, швидкість фіксувалась приладом TRUCAM ТС000517, чим порушив п.12.4 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП згідно якого його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн..

ОСОБА_1 в постанові зазначив: «Не згоден».

Як зазначив позивач в позовній заяві, він заперечує факт порушення ПДР України та перевищення швидкості, оскільки в суміжній смузі автомобіль здійснював випередження його автомобіля, та напевне була зафіксована саме його швидкість руху.

У відповідності до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год..

В населених пунктах, позначених знаками 5.45, 5.46 згідно ПДР України дозволяється рух транспортних засобів зі швидкістю 50 км/год.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Згідно із ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

В позовній заяві позивач заперечує факт порушення ним ПДР України та перевищення швидкості. В той же час відповідачем до суду надано диск із записом з приладу TRUCAM з якого вбачається, що позивач дійсно рухався зі швидкістю 81 км/год. та будь-яких автомобілів, які здійснювали випередження не зафіксовано.

Позивач в позові зазначає, що була порушена процедура розгляду справи, зокрема, не повідомлено про початок розгляду справи, не заслухано позивача, не досліджено докази, не вирішено клопотання.

Суду не надано відео доказів розгляду справи та притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Проте в позові позивач не зазначив, що він заявляв будь-які клопотання під час складання постанови про адміністративне правопорушення та вказані клопотання не були вирішені, а лише узагальнено про це зазначив..

Сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки, виданого 29.08.2012 засвідчено, що лазерний вимірювач швидкості руху т/з TruCAM LTI 20/20 зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № У3197-12.

Відповідно до наданого свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11913 лазерний вимірювач швидкості руху т/з TruCAM LTI 20/20 серійний номер ТС000517 відповідає вимогам. Свідоцтво чинне до 25.09.2019 року.

Згідно експертного висновку № 04/02/03-3008 від 27.09.2018, виданого Національній поліції України в лазерному вимірювачі швидкості руху т/з TruCAM LTI 20/20 правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування. Термін дії висновку до 27.09.2021.

Отже, покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, щодо зазначеного позивачем про місце розгляду справи варто зазначити наступне.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно п. 2 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема, ч.ч. 1,2,3 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП положення частини першої ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного в конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже, виходячи з положень рішення Конституційного суду, розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен відбуватись у межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Водночас, згідно з положеннями КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектором патрульної поліції не складається. Саме інспектор (працівник органу і підрозділу Національної поліції, який має спеціальні звання), а не Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, уповноважений розглядати адміністративну справу та за результатами її розгляду виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином поліцейський, який уповноважений виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи на місці де було вчинено таке адміністративне правопорушення, та на місці де він несе службу саме в той час.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що приймаючи спірну постанову відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, та з дотриманням порядку, визначеного КУпАП.

А тому з врахуванням встановленого в судовому засіданні суд вважає, що дії позивача спрямовані на уникнення відповідальності за порушення ПДР України.

Відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тому, суд, приходить до висновку, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується доказами, наданими відповідачем, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 73, 74, 77, 241, 242, 296 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до інспектора капрала поліції батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква у Київській області Штефан Максима Вікторовича про скасування постанови - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула