Справа № 500/1451/19
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Осташ А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8500/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Матковської З.М., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Герман О.В.

представників відповідача: Сороколіт Л.М., Сороколіт В . І .

представника апелянта: Олексюка Р.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі № 500/1451/19 за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелвіс» про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ :

24.06.2019р. позивач Головне управління ДФС у Тернопільській області звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелвіс» (надалі ТОВ «Мелвіс») про стягнення податкового боргу в розмірі - 1785265,13 гривень по податку на прибуток.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.07.2019р. позов залишено без руху у відповідності до ч. 1 ст. 123 КАС України, оскільки позивач не подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення з позовом до суду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.07.2019р. позовну заяву повернуто позивачу у відповідності до вимог ч.2 ст. 123 КАС України.

Не погоджуючись із даною ухвалою, апелянт Головне управління ДФС у Тернопільській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.07.2019р. скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представники відповідача Сороколіт Л.М., Сороколіт В.І. в судовому засіданні просили суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Представник апелянта Олексюк Р.З. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

26.06.2019р. позивач Головне управління ДФС у Тернопільській області звернувся в суд з позовом до ТОВ «Мелвіс» про стягнення податкового боргу в розмірі - 1785265,13 гривень по податку на прибуток.

Із змісту довідки про наявність податкового боргу від 04.06.201 р. видно, що за відповідачем ТОВ «Мелвіс» рахується заборгованість перед бюджетом та державними цільовими фондами в розмірі - 1785265,13 грн., по податку на прибуток : 985265,13 грн. основного платежу, 800000 грн. штрафні санкції.

Зокрема, податковий борг у даній справі виник у зв`язку із несплатою узгоджених зобов`язань, нарахованих податковим повідомленням-рішенням від 21.05.2008р. № 0/0 яке винесене на підставі акту перевірки від 13.05.2008р. № 286/23-21135193, яким нараховано за основним платежем 1000000,00 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями 800000,00 гривень, з врахуванням часткової сплати в сумі 14701,00 гривень та переплати в сумі 33,87 гривень. Тобто, залишок несплачених сум становить за основним платежем - 985265,13 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями - 800000,00 гривень.

Дане податкове повідомлення-рішення від 21.05.2008р. №0/0 оскаржувалось ТОВ «Мелвіс» в судовому порядку який тривав з 2008 р. - 08.06.2016 р.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 08.06.2016р. в справі К/800/34864/15 р. постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.06.2013р. якою відмовлено в задоволенні позову ТОВ "Мелвіс» до Гусятинської міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 21.05.2008 р. - залишено без змін.

п. 56.18 ст.56 Податкового кодексу України передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом про визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, несплаченого платником податків у встановлений цим кодексом строк, та не погашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до п.5.2 ст.5 Податкового кодексу України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Отже, Податковий кодекс України є спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників спірних відносин, в тому числі захисту порушеного права у судовому порядку.

Із змісту п.102.4 ст.102 Податкового кодексу України видно, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного в п.102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач пропустив строк звернення з позовом до суду, оскільки звернувся з даним позовом 24.06.2019р. тобто, через 1111 після набрання законної сили судового рішення від 08.06.2016р., на підставі якого податкове зобов`язання стало узгодженим. Останнім днем звернення з позовом до суду про стягнення податкового боргу з ТОВ «Мелвіс» є 1095 день після 08.06.2016р. тобто, -08.06.2019р.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що вказаний строк згідно зі ст.102 Податкового кодексу України становить 1095 днів та не підлягає поновленню.

Доводи апелянта про інший порядок визначення строку позовної давності відмінний від визначеного Податковим кодексом є таким що не ґрунтується на законі та є безпідставними. Дата отримання повного тексту судового рішення від 08.06.2016р. - 24.06.2016 р. не є обставиною яка в розумінні п. 56.18 ст.56, п. 102.4 ст.102 Податкового кодексу України впливала б на узгодженість податкового зобов`язання та впливала на відлік строку звернення з позовом до суду.

Крім того, ухвала Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 р. про залишення позову про стягнення податкового боргу у справі № 819/517/17 без розгляду на яку посилається апелянт колегія суддів не приймає до уваги, оскільки дана ухвала в судовому порядку останнім не оскаржувалась та набрала законної сили.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, оскільки позов подано із пропуском строку звернення до адміністративного суду, встановленого Податковим Кодексом, а підстави наведені у заяві про поновлення цього строку не є поважними.

Інші доводи які викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновки колегії суддів.

В ст.242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі № 500/1451/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя З.М. Матковська

Суддя Р.М. Шавель

Постанова складена в повному обсязі 21.10.2019р.