Справа № 822/2394/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 жовтня 2019 року

Київ

справа №822/2394/17

касаційне провадження №К/9901/18583/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.10.2017 (суддя Петричкович А.І.) та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11.01.2018 (головуючий суддя - Матохнюк Д.Б., судді: Боровицький О.А., Сапальова Т.В.) у справі №822/2394/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.05.2017 №31858-13 та №31859-13.

Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 31.10.2017 позовні вимоги задовольнив частково. Визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення від 18.05.2017 № 31858-13 в частині визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 24680,78 грн. та № 31859-13 в частині визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 350,92 грн.

Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою від 11.01.2018 залишив постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.10.2017 без змін.

Головне управління ДФС у Хмельницькій області звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.10.2017 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11.01.2018 в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове судове рішення в цій частині про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а саме: підпунктів 266.3.1, 266.3.3 пункту 266.3, підпункту 264.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), статтей 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вирішення справи в судах попередніх інстанцій).

Зокрема, наголошує на неправильності здійсненого судами попередніх інстанцій розрахунку сум податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік. Так, за позицією відповідача, такі податкові зобов`язання необхідно обчислювати, виходячи з сумарної загальної площі об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності позивача.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є власником об`єктів житлової нерухомості, а саме:

житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1

квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

За висновками податкового органу такі об`єкти нерухомості відповідно до вимог підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у зв`язку з чим Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області 18.05.2017 прийнято податкові повідомлення-рішення:

№31858-13, згідно з яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік у сумі 29914,42 грн.

№31859-13, згідно з яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік у сумі 1166,7 грн.

При визначенні вказаних сум податкових зобов`язань податковий орган виходив з таких розрахунків:

1) 29914,42 грн. = 502,1 кв.м / 621,3 кв.м х 6081,11 грн. + 25000 грн.;

2) 1166,70 грн. = 119,2 кв.м / 621,3 кв.м х 6081,11 грн., де:

502,1 кв.м - загальна площа житлового будинку згідно з наявними у податкового органу відомостями;

119,2 кв.м - загальна площа квартири згідно з наявними у податкового органу відомостями;

621,3 кв.м - загальна площа об`єктів нерухомого майна, належних позивачу (502,1 кв.м +119,2 кв.м);

6081,11 грн. = (621,3 кв.м - 180 (пільга згідно з підпунктом «в» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України) х 13,78 грн. (ставка податку за 1 кв.м згідно з рішенням Хмельницької міської ради від 27.01.2016 № 2);

25000 грн. - збільшення суми податку згідно з підпунктом «ґ» підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України;

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування у відповідності до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

У спірній ситуації, судами встановлено, що згідно з рішенням Хмельницької міської ради від 27.01.2016 № 2 ставка податку для об`єктів житлової нерухомості встановлена у розмірі 1 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (календарного) року за 1 кв.м.

Станом на 01.01.2016 мінімальна заробітна плата установлена в сумі 1378 грн. (стаття 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 № 928-VIII).

Таким чином, ставка податку складає 13,78 грн. за 1 кв.м.

Підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_1 у 2016 році був власником двох об`єктів житлової нерухомості різних типів, а саме: житлового будинку загальною площею 499,8 кв.м., а також квартири загальною площею 119,2 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та даними інвентаризації (технічний паспорт).

Згідно з підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості;

ґ) за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а"-"г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

Судами попередніх інстанцій при обчисленні податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для позивача використано пільги, передбачені підпунктами «а» (для квартири) і «б» (для житлового будинку) підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України. Так, за висновками судів попередніх інстанцій:

1) податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо житлового будинку становить 5233,64 грн. = (499,8 м.кв. - 120) х 13,78 грн.;

2) податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо квартири становить 815,78 грн. = (119,2 м. кв. - 60) х 13,78 грн.

Разом з тим, судами не враховано, що у ситуації, що розглядається, ОСОБА_1 є власником об`єктів житлової нерухомості різних видів, а тому для розрахунку податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, необхідно застосовувати пільгу, передбачену положенням підпункту «в» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, а також враховувати приписи підпунктів «в» і «г» підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України.

Таким чином:

1) податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо житлового будинку складає 4884,49 грн. = 499,8 кв.м/(499,8 кв.м + 119,2 кв.м) х (499,8 кв.м + 119,2 кв.м - 180) х 13,78 грн.;

2) податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо квартири становить 1149,39 грн. = 119,2 кв.м/(499,8 кв.м + 119,2 кв.м) х (499,8 кв.м + 119,2 кв.м - 180) х 13,78 грн.

Посилання податкового органу в касаційній скарзі на наявність підстав для збільшення суми податкового зобов`язання, розрахованого щодо житлового будинку, на 25000 грн. у відповідності до приписів підпункту «ґ» підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України суд вважає необґрунтованими, оскільки судами попередніх інстанцій на підставі належних та допустимих доказів встановлено, що загальна площа такого об`єкта у базовому звітному періоді становила менше 500 кв.м, а саме - 499,8 кв.м.

Враховуючи викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про неправильність здійсненого податковим органом розрахунку податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за спірними податковими повідомленнями-рішеннями є об`єктивними. Однак, виконане судами обчислення таких податкових зобов`язань не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до частин першої, третьої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права; неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

За таких обставин, постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню з прийняттям нового:

про задоволення позову в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.05.2017 № 31858-13 в частині визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 25029,93 грн. (29914,42 грн. - 4884,49 грн.), а також № 31859-13 в частині визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 17,31 грн. (1166,7 грн. -1149,39 грн.);

про відмову в задоволенні іншої частини позовних вимог.

Керуючись статтями 341, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області задовольнити частково.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.10.2017 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11.01.2018 у справі №822/2394/17 скасувати.

Ухвалити у справі нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 18.05.2017 № 31858-13 в частині визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 25029,93 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 18.05.2017 № 31859-13 в частині визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 17,31 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.В.Хохуляк