Справа № 574/1023/19
Суддя: Куцан В. М.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 574/1023/19 Провадження №2-а/574/3/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцана В.М.

з участю секретаря судових засідань Кошелєвої Н.В.

у присутності

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Волинської митниці ДФС Герман Василя Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив скасувати постанову відповідача від 12.12.2018 року в справі про порушення митних правил №7136/20500/18, якою його визнано винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн., а справу закрити.

В судовому засіданні позивач вважав оскаржувану постанову протиправною, так як були порушені його права. Його не було повідомлено про час і місце розгляду справи, а справу розглянуто за його відсутності. При цьому, про існування постанови відповідача дізнався лише 19.07.2019 року, коли отримав її копію з Буринського районного відділу ДВС. Також вказав, що 05.02.2019 року він розмитнив автомобіль та сплатив добровільний внесок в сумі 8500 грн., а тому підлягає звільненню від адміністративної відповідальності.

Відповідач в судове засідання не явився, надав письмовий відзив, в якому заперечив проти позову зазначивши, що позивачем 18.08.2018 року через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, було ввезено на територію України автомобіль марки «SAAB 9-3» реєстраційний номер ( НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який станом на 21.11.2018 року не було вивезено та в інший митний режим не заявлено. ОСОБА_1 замовними листами викликався для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України та на розгляд справи, однак не з`явився. Вважав, що оскаржувана постанова відповідає вимогам законодавства, а тому просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши доводи позивача, вивчивши заперечення відповідача, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 18.08.2018 року о 1 год. 51 хв. через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 , з метою транзиту, було ввезено на територію України легковий автомобіль марки «SAAB 9-3» реєстраційний номер ( НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що підтверджується витягом з електронного журналу пункту пропуску за даними диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску (зворотна сторона а.с.34, а також а.с.35) та було визнано позивачем в судовому засіданні.

У ході здійснення митного контролю, за інформацією, наявною в базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України (ЄАІС) та автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» (АСМО) станом на 21.11.2018 року ОСОБА_1 вказаний транспортний засіб з території України не вивіз та в інший митний режим не заявив.

Відповідно до ст. 95 МК України строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить десять діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

21.11.2018 року відносно позивача складено протокол про порушення митних правил №7136/20500/18 про вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, в якому зазначено вищевказані обставини (а.с.33,34).

Згідно ч. 1 ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені зокрема статтею 470 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Постановою заступника начальника Волинської митниці ДФС Герман В.М. від 12.12.2018 року позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (а.с.39,40).

Позивач не заперечує сам факт перевищення десятиденного строку транзитного перевезення транспортного засобу, проте наголошує на тому, що оскільки 05.02.2019 року розмитнив автомобіль, добровільно сплативши, в тому числі, внесок у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн., він підлягає звільненню від адміністративної відповідальності передбаченою ст. 470 МК України в силу п.93 Розділу ХХІ МК України.

Однак такі доводи останнього на переконання суду є хибними.

Зокрема, Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» № 2612-VIII від 08.11.2018, що набув чинності 25.11.2018, були внесені зміни до Митного кодексу України, а саме пункт 13 Закону №2612-VIII вносив зміни до розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, який було доповнено пунктом 92 та 93 такого змісту: «Тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та ввезені на митну територію України в період з 1 січня 2015 року до дня набрання чинності цим Законом і перебувають у митних режимах тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється з виконанням митних формальностей відповідно до тимчасового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

До набрання чинності тимчасовим порядком, визначеним абзацом першим цього пункту, митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД, здійснюється в порядку, передбаченому законодавством.

Пунктом 93, у вищевказаній в редакції (яка діяла на час прийняття відповідачем оскаржуваної постанови), установлено, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Однак, вказані норми не можуть бути поширені на спірні правовідносини та доводи позивача про те, що ввезений ним автомобіль було розмитнено зі сплатою обов`язкових платежів і зборів неможливо взяти до уваги, оскільки, відповідно до наданих позивачем свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та електронної митної декларації, вказані дії було ним здійснені 05.02.2019 року, автомобіль зареєстровано 19.02.2019 року, а строк дії транзитного перевезення автомобіля закінчився 28.08.2018 року (а.с.9,10,13).

Відтак, враховуючи те, що на час прийняття оскаржуваної постанови 12.12.2018 року позивачем не вчинялися дії, спрямовані на розмитнення ввезеного ним автомобіля, відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів» та Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», що набрали чинності 25.11.2018 року, то, відповідно, останній не може бути звільнений від відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Між тим, аргументи позивача, що його не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил 12.12.2018 року, що призвело до порушення його прав на участь при розгляді справи, є обґрунтованими з огляду на таке.

Як вбачається з положень ст.494 МК України ( в редакції чинній на день складання протоколу) про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч.1 статті).

Протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками (ч.3 статті).

У разі потреби в протоколі зазначаються також місце, дата і час розгляду справи про порушення митних правил (ч.6 статті).

У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митниці адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

З матеріалів справи про порушення митних правил, копія якої була надана суду відповідачем, видно, що листом №5421/03-70-20-03-16 від 22.11.2018 року ОСОБА_1 була направлена копія протоколу №7136/20500/18 складеного відносно нього за ч.3 ст.470 МК України, який був надісланий рекомендованим відправленням на адресу його проживання.

На підтвердження направлення позивачу цих документів відповідачем надано копію листа №5421/03-70-20-03-16 від 22.11.2018 року та список №363 поштових відправлень, в якому за №17 внесені відомості про поштове відправлення за №857 на адресу ОСОБА_1 (а.с.38).

Між тим, відомостей про отримання ним вказаного поштового відправлення, чи відмову в його отриманні, як і те, що саме ці документи були направлені позивачу в поштовому відправленні за №857, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим відповідачем не спростовано доводи ОСОБА_1 про їх не отримання останнім.

Даний висновок суду підтверджується і відсутністю відомостей про це відправлення в загальнодоступному інтернет сервісі ПАТ «Укрпошта» «Пошук поштових відправлень».

З аналогічних підстав суд розцінює критично і лист за №ФОП-15321/20/03-70-61/36 від 29.10.2018 року на адресу позивача про необхідність його явки на митний пост «Ягодин» 20.11.2018 року, так як із фіскального чека від 02.11.2018 року не вбачається, що саме цей лист був направлений позивачу, і що він був отриманий ним (а.с.36).

Між тим, статті 526 МК України встановлює відповідні гарантії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності бути належними чином повідомленою про розгляд справи та приймати участь в її розгляді.

Зокрема з цієї правовою нормою встановлено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Відповідно до п. 2 Загальної частини Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року за № 270 (далі Правила), реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку; рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист, поштова картка, бандероль, відправлення для сліпих, дрібний пакет, мішок «M», які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.

Згідно п. 92 Правил підлягають доставці додому: прості поштові відправлення; рекомендовані поштові картки, листи, відправлення для сліпих, дрібні пакети, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів; відправлення "EMS", крім тих, на вкладення яких нараховані митні платежі.

Пунктом п. 99 Правил встановлено, що рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом.

За змістом п. 105 Правил, для одержання реєстрованого поштового відправлення, коштів за поштовим переказом одержувач повинен заповнити бланк повідомлення із зазначенням даних пред`явленого документа, що посвідчує особу (назва, серія, номер, дата видачі, найменування органу, який видав), Дати одержання поштового відправлення, поштового переказу та розписатись.

Пунктом 106 Правил встановлено, що під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що особа вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у розумінні ст.526 МК України, у тому разі, коли їй не лише направлено на адресу повідомлення, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 цієї статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин суд констатує, що відповідачем було порушено встановлений порядок притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки не було забезпечено права останнього на участь при діях, вчинюваних суб`єктом владних повноважень щодо нього, а при розгляді справи про адміністративне правопорушення не забезпечено його права, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що передбачені Митним Кодексом України.

Таким чином, постанова заступника начальника Волинської митниці ДФС Герман В.М. від 12.12.2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн., є протиправною та підлягає скасуванню, а позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає до задоволенню.

При цьому, враховуючи, що строки накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, встановлені ч.1 ст.467 КУпАП закінчилися 21.05.2019 року, провадженні у справі про порушення митних правил відносно позивача підлягає закриттю.

Звертаючись з позовною заявою до суду, ОСОБА_1 просив поновити строк на оскарження постанови відповідача.

Частиною 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як зазначає позивач, копію оскаржуваної постанови він отримав лише 19.07.2019 року у Буринському рай онному відділі ДВС, коли звернувся до них із відповідною заявою, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження та відповідним листом відділу ДВС (а.с.8,11,12).

За змістом ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день.

Суд зазначає, що строк оскарження спірної постанови відносно позивача почався з 20.07.2019 року та закінчився 29.07.2019 року, при цьому позов поданий до суду 30.07.2019 року, що вбачається із штампу вхідної кореспонденції суду.

Між тим враховуючи, що позивач не отримував від відповідача оскаржуване рішення (постанову), а дізнався про наявність останнього лише в ході його примусового виконання, суд, з врахуванням положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважає, що строк звернення до адміністративного суду з цим позовом був пропущений з поважних причин, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст.2, 5-10, 72-77, 241-246, 268, 271, 286 КАС України, ст.ст.467,495, 526,527 МК України, суд

ухвалив :

Визнати підстави пропуску строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення поважними та поновити йому строк звернення до суду з цим позовом.

Позов ОСОБА_1 до заступника начальника Волинської митниці ДФС Герман Василя Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС Герман Василя Миколайовича від 12.12.2018 року в справі про порушення митних правил №7136/20500/18, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходу громадян на суму в сумі 8500 грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 470 Митного Кодексу України закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду) шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: