Справа № 640/19604/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 вересня 2019 року №640/19604/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., при секретарі судового засідання Ігнатову І.Ю., за участі представника позивача Мудрого Р.А. та представника відповідача Герасименка П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Еталон" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Еталон" (далі - позивач, ТОВ "ТД "Еталон") до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування повністю податкових повідомлень-рішень форми "Р" від 21.08.2018 р. № та від 25.10.2018 р. № (далі - оскаржувані податкові повідомлення-рішення).

Ухвалою суду від 26.11.2018 р. відкрито провадження в адміністративній справі №640/19604/18 (далі - справа), а ухвалою від 07.03.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті відповідачем на підставі висновків, зроблених за результатами перевірки позивача, які не відповідають фактичним обставинам.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідачем у період із 08.02.2017 р. по 11.07.2018 р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2013 р. по 31.10.2016 р., за результатами якої складено акт перевірки від 20.07.2018 року №184/26-15-14-07-02-10/31815755, (далі - акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення позивачем, зокрема:

- п. 44.1, п. 44,6 ст. 44, пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу Україна (далі - ПК Україна), в результаті чого занижено податок на прибуток за 2013-2014 рік в сумі 1619947,00 грн., з яких за 2013 р. - 770033,00 грн., за 2014 р. - 849914,00 грн.;

- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в загальній сумі 2654461,00 грн., в т.ч. за 2015 р. - 1600951,00 грн., за 2016 р. - 1053509,00 грн.;

- п.п. 198.1 - 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього в сумі 4744487,00 грн., а саме, за січень 2013 р. - 33735,00 грн., за лютий 2013 р. - 45298,00 грн., за березень 2013 р. - 126442,00 грн., за квітень 2013 р. - 92647,00 грн., за травень 2013 р. - 85916,00 грн., за червень 2013 р. - 70169,00 грн., за липень 2013 р. - 39277,97 грн., за серпень 2013 р. - 92250,57 грн., за вересень 2013 р. - 91115,09 грн., за жовтень 2013 р. - 67679,99 грн., за листопад 2013 р. - 54887,37 грн., за грудень 2013 p. - 56173,00 грн., за січень 2014 р. - 42688,00 грн., за лютий 2015 р. - 58197,00 грн., за березень 2014 р. - 19098,00 грн., за квітень 2014 р. - 54901,00 грн., за червень 2014 р. - 40899,00 грн., за липень 2014 р. - 117796,00 грн., за серпень 2014 р. - 224144,00 грн., за вересень 2014 р. - 21511,00 грн., за жовтень 2014 р. - 62528,00 грн., за листопад 2014 р. - 84157,18 грн., за грудень 2014 р. - 213588,00 грн., за січень 2015 р. - 12551,00 грн., за лютий 2015 р. - 400291,00 грн., за березень 2015 р. - 216335,00 грн., за квітень 2015 р. - 157320,00 грн., за травень 2015 р. - 187234,00 грн., за червень 2015 р. - 76076,00 грн., за липень 2015 р. - 127985,00 грн., за серпень 2015 р. - 120662,00 грн., за вересень 2015 р. - 191458,00 грн., за жовтень 2015 р. - 118941,00 грн., за листопад 2015 р. - 24173,00 грн., за грудень 2015 р. - 145804,00 грн., за березень 2016 р. - 9257,00 грн., за квітень 2016 р. - 118995,00 грн., за травень 2016 р. - 67850,00 грн., за червень 2016 р. - 86774,00 грн., за липень 2016 р. - 238466,00 грн., за серпень 2016 р. - 404503,00 грн., за вересень 2016 р. - 111767,00 грн., за жовтень 2016 р. - 132950,00 грн.

На підставі акту перевірки 21.08.2018 р. відповідачем прийнято:

- оскаржуване податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 2917837,25 грн., з яких за основним платежем - 2654460,00 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 263377,25 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 4444150,00 грн., з яких за основним платежем - 3555320,00 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 888830,00 грн.

За результатами адміністративного (досудового) оскарження вказаних вище податкових повідомлень-рішень рішенням Державної фіскальної служби України від 23.10.2018 р. №34301/6/99-99-11-01-01-25 скасовано податкове повідомлення-рішення № в частині встановленого перевіркою заниження ПДВ за серпень 2014 р. - липень 2015 р. і у відповідній частині штрафні санкції, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та податкове повідомлення-рішення від 21.08.2018 р. № залишено без змін.

У подальшому, на підставі акту перевірки та рішення Державної фіскальної служби України від 23.10.2018 р. №34301/6/99-99-11-01-01-25 відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 25.10.2018 р. №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 2214500,00 грн., з яких за основним платежем - 1771600,00 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 442900,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

У ході розгляду справи судом з`ясовано, що висновок відповідача про заниження ПДВ та податку на прибуток ґрунтується на виявленому у ході перевірки факті відсутності реального здійснення господарських операцій за участю позивача та його контрагентів - ПП "Гарде-Плюс", ПП "Фаворит-Голд", ПП "Експостач XXI", ПП "Стопкран XXI", ПП "Барон і Ко", ПП "Трейдстанція", ПП "АМЗ-Постач", ПП "Пром-торг АМЗ", ПП "Опт Постач ЛЗА", ТОВ "Вертекспром", ПП "Фок-Пром АМЗ", ПП "Сартан", ПП "Боард Пром", ПП "Сафінг Груп", ПП "Армалайф Груп", ПП "Градо-Інвест", ПП "Буміранг", ПП "Тепло-Уют", ПП "Фінтер Постач", ПП "Флавер Поінт", ПП "Донтспрінт", ПП "Глобал Груп", ПП "Топ Фіш", ПП "Грід Форс", ПП "Аеропостач", ТОВ "Дорнайз", ПП "Индиго Сет", ПП "Інформ Постач", ПП "Краспром", ПП "Кєлєрон", ПП "Фиксус Инвест", ПП "Асскона", ПП "Колдмінт", ПП "Ферріум", ПП "Оріос", ПП "Райптон".

Як зазначено в інформаційному листі Вищого адміністративного суд України від 02 червня 2011 року (06 травня 2011 року) №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції та установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Отже, у межах даного спору слід, зокрема, встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ПП "Гарде-Плюс", ПП "Фаворит-Голд", ПП "Експостач XXI", ПП "Стопкран XXI", ПП "Барон і Ко", ПП "Трейдстанція", ПП "АМЗ-Постач", ПП "Пром-торг АМЗ", ПП "Опт Постач ЛЗА", ТОВ "Вертекспром", ПП "Фок-Пром АМЗ", ПП "Сартан", ПП "Боард Пром", ПП "Сафінг Груп", ПП "Армалайф Груп", ПП "Градо-Інвест", ПП "Буміранг", ПП "Тепло-Уют", ПП "Фінтер Постач", ПП "Флавер Поінт", ПП "Донтспрінт", ПП "Глобал Груп", ПП "Топ Фіш", ПП "Грід Форс", ПП "Аеропостач", ТОВ "Дорнайз", ПП "Индиго Сет", ПП "Інформ Постач", ПП "Краспром", ПП "Кєлєрон", ПП "Фиксус Инвест", ПП "Асскона", ПП "Колдмінт", ПП "Ферріум", ПП "Оріос", ПП "Райптон", обставини виконання умов договорів, ділову мету в їх укладанні, встановити спеціальну податкову правосуб`єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності, яку здійснює позивач, є оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткованням, деталями до нього.

На час існування спірних правовідносин позивач та його контрагенти (ПП "Гарде-Плюс", ПП "Фаворит-Голд", ПП "Експостач XXI", ПП "Стопкран XXI", ПП "Барон і Ко", ПП "Трейдстанція", ПП "АМЗ-Постач", ПП "Пром-торг АМЗ", ПП "Опт Постач ЛЗА", ТОВ "Вертекспром", ПП "Фок-Пром АМЗ", ПП "Сартан", ПП "Боард Пром", ПП "Сафінг Груп", ПП "Армалайф Груп", ПП "Градо-Інвест", ПП "Буміранг", ПП "Тепло-Уют", ПП "Фінтер Постач", ПП "Флавер Поінт", ПП "Донтспрінт", ПП "Глобал Груп", ПП "Топ Фіш", ПП "Грід Форс", ПП "Аеропостач", ТОВ "Дорнайз", ПП "Индиго Сет", ПП "Інформ Постач", ПП "Краспром", ПП "Кєлєрон", ПП "Фиксус Инвест", ПП "Асскона", ПП "Колдмінт", ПП "Ферріум", ПП "Оріос", ПП "Райптон") володіли належним рівнем правосуб`єктності, протилежного відповідачем не доведено.

Судом встановлено, що у перевіряємому періоді між позивачем, як покупцем, та ПП "Гарде-Плюс", ПП "Фаворит-Голд", ПП "Експостач XXI", ПП "Стопкран XXI", ПП "Барон і Ко", ПП "Трейдстанція", ПП "АМЗ-Постач", ПП "Пром-торг АМЗ", ПП "Опт Постач ЛЗА", ТОВ "Вертекспром", ПП "Фок-Пром АМЗ", ПП "Сартан", ПП "Боард Пром", ПП "Сафінг Груп", ПП "Армалайф Груп", ПП "Градо-Інвест", ПП "Буміранг", ПП "Тепло-Уют", ПП "Фінтер Постач", ПП "Флавер Поінт", ПП "Донтспрінт", ПП "Глобал Груп", ПП "Топ Фіш", ПП "Грід Форс", ПП "Аеропостач", ТОВ "Дорнайз", ПП "Индиго Сет", ПП "Інформ Постач", ПП "Краспром", ПП "Кєлєрон", ПП "Фиксус Инвест", ПП "Асскона", ПП "Колдмінт", ПП "Ферріум", ПП "Оріос", ПП "Райптон", як постачальниками, укладено ряд однотипних договорів поставки, за умовами яких постачальник зобов`язувався передати, а покупець оплатити та прийняти у власність комплектуючі, електронні вироби (мікросхеми, резистори, конденсатори, з`єднувачі, роз`єми, лампи, запобіжники і т.д.) на загальну суму 17696117,56 грн., в т.ч. ПДВ 2949352,93 грн.

Так, на виконання умов вказаних вище договорів поставки ПП "Гарде-Плюс", ПП "Фаворит-Голд", ПП "Експостач XXI", ПП "Стопкран XXI", ПП "Барон і Ко", ПП "Трейдстанція", ПП "АМЗ-Постач", ПП "Пром-торг АМЗ", ПП "Опт Постач ЛЗА", ТОВ "Вертекспром", ПП "Фок-Пром АМЗ", ПП "Сартан", ПП "Боард Пром", ПП "Сафінг Груп", ПП "Армалайф Груп", ПП "Градо-Інвест", ПП "Буміранг", ПП "Тепло-Уют", ПП "Фінтер Постач", ПП "Флавер Поінт", ПП "Донтспрінт", ПП "Глобал Груп", ПП "Топ Фіш", ПП "Грід Форс", ПП "Аеропостач", ТОВ "Дорнайз", ПП "Индиго Сет", ПП "Інформ Постач", ПП "Краспром", ПП "Кєлєрон", ПП "Фиксус Инвест", ПП "Асскона", ПП "Колдмінт", ПП "Ферріум", ПП "Оріос" та ПП "Райптон" поставлено позивачу відповідний товар на загальну суму 17696117,56 грн., в т.ч. ПДВ 2949352,93 грн., на підтвердження чого надано суду відповідні копії специфікацій, рахунків-фактури, видаткових накладних, податкових накладних, витягів з Єдиного реєстру податкових накладних. та оборотно-сальдових відомостей

При цьому, факт оплати вказаного вище товару на загальну суму 17696117,56 грн., в т.ч. ПДВ 2949352,93 грн., підтверджується наявними в матеріалах справи копіями виписок по банківському рахунку.

Крім того, у ході судового розгляду справи судом з`ясовано, що вказаний вище товар за договорами поставки придбаний позивачем з метою використання у власній господарській діяльності, а саме, з метою реалізації іншим контрагентам, зокрема, КП "НВК "Іскра", ПАТ "Укртелеком", ДП "ДержККБ "Луч", ПАТ НВО "Термоприлад", ТОВ "НВП "Автоматизація технологій", ТОВ "Техноторговий центр "Авіа-радіо Сервіс", на підтвердження чого надано копії відповідних видаткових накладних.

У ході розгляду справи судом з`ясовано, що усі надані позивачем первинні документи оформлені належним чином, підписані уповноваженими особами.

При цьому, посилання відповідача на інформацію, наявну в базах даних органу ДФС, ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 06.07.2016 р. у справі №761/23933/16-к та від 27.07.2017 р. у справі №761/25838/17 суд вважає неналежними та недостатніми доказами нереальності господарських операцій позивача з ПП "Гарде-Плюс", ПП "Фаворит-Голд", ПП "Експостач XXI", ПП "Стопкран XXI", ПП "Барон і Ко", ПП "Трейдстанція", ПП "АМЗ-Постач", ПП "Пром-торг АМЗ", ПП "Опт Постач ЛЗА", ТОВ "Вертекспром", ПП "Фок-Пром АМЗ", ПП "Сартан", ПП "Боард Пром", ПП "Сафінг Груп", ПП "Армалайф Груп", ПП "Градо-Інвест", ПП "Буміранг", ПП "Тепло-Уют", ПП "Фінтер Постач", ПП "Флавер Поінт", ПП "Донтспрінт", ПП "Глобал Груп", ПП "Топ Фіш", ПП "Грід Форс", ПП "Аеропостач", ТОВ "Дорнайз", ПП "Индиго Сет", ПП "Інформ Постач", ПП "Краспром", ПП "Кєлєрон", ПП "Фиксус Инвест", ПП "Асскона", ПП "Колдмінт", ПП "Ферріум", ПП "Оріос" та ПП "Райптон", оскільки, як вже зазначалось вище, докази прийняття відповідного обвинувального вироку, що набрав законної сили, або прийняття рішення про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, відповідачем суду не надано. Крім того, відповідач, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не надав суду відповідну інформацію та судові рішення, на які він посилався в обґрунтування правомірності прийняття ним оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 61 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, а відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Поряд з цим, в акті перевірки не зазначено доказів на підтвердження наявності обвинувального вироку або постанови суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, та/або інших судових рішень, в яких була б встановлена фіктивність спірних правочинів.

Згідно з пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Тобто, платник податків може формувати валові витрати у разі реального придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності що, у першу чергу, має підтверджуватися належним чином оформленими первинними документами. Документи, які не мають статусу первинних, самі по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції та, відповідно, валові витрати.

Відповідно до пп. 14.1.181 п.14.1 ст.14, п.п. 198.1 - 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 201.4, 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, законодавцем визначено підставу виникнення у платника податку права на отримання податкового кредиту, пов`язану з отриманням таким платником податку податкової накладної, оформленої належним чином із зазначенням усіх обов`язкових реквізитів, визначених нормами чинного законодавства, та видану суб`єктом підприємницької діяльності, зареєстрованим платником ПДВ.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції, тобто достовірні первинні документи.

Згідно зі ст. 1, ч. 3 ст. 8, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як також зазначено в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 02 червня 2011 року (06 травня 2011 року) №742/11/13-11, якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатись первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Щодо оцінки доводів податкового органу щодо відсутності реального характеру господарських правовідносин між позивачем та його контрагентами, то такі доводи ґрунтуються на припущеннях, не підтверджені належними доказами та спростовуються наданими позивачем доказами.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що позивачем надано усі належним чином оформлені первинні документи, якими, у сукупності із іншими наданими позивачем та дослідженими судом доказами за переконанням суду, підтверджується реальність здійснення господарських операцій між позивачем та ПП "Гарде-Плюс", ПП "Фаворит-Голд", ПП "Експостач XXI", ПП "Стопкран XXI", ПП "Барон і Ко", ПП "Трейдстанція", ПП "АМЗ-Постач", ПП "Пром-торг АМЗ", ПП "Опт Постач ЛЗА", ТОВ "Вертекспром", ПП "Фок-Пром АМЗ", ПП "Сартан", ПП "Боард Пром", ПП "Сафінг Груп", ПП "Армалайф Груп", ПП "Градо-Інвест", ПП "Буміранг", ПП "Тепло-Уют", ПП "Фінтер Постач", ПП "Флавер Поінт", ПП "Донтспрінт", ПП "Глобал Груп", ПП "Топ Фіш", ПП "Грід Форс", ПП "Аеропостач", ТОВ "Дорнайз", ПП "Индиго Сет", ПП "Інформ Постач", ПП "Краспром", ПП "Кєлєрон", ПП "Фиксус Инвест", ПП "Асскона", ПП "Колдмінт", ПП "Ферріум", ПП "Оріос" та ПП "Райптон", у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість тверджень відповідача щодо протиправного заниження позивачем ПДВ на суму 1771600,00 грн. та податку на прибуток на суму 2654460,00 грн.

Отже, виходячи із меж заявлених позовних вимог, зважаючи на вище викладені норми та з`ясовані обставини, суд вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідачем прийняті протиправно, а тому, як наслідок, вони підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Еталон" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 76985,06 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Еталон" (місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12; ) до Головного управління ДФС у м. Києві (місцезнаходження: 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 21 серпня 2018 року № та від 25 жовтня 2018 року №.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Еталон" сплачений ним судовий збір у розмірі 76985,06 грн. (сімдесят шість тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять гривень шість копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко

Рішення у повному обсязі складено 07 жовтня 2019 року