Справа № 473/3019/19
Суддя: Висоцька Г. А.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/3019/19
РІШЕННЯ

іменем України

"18" жовтня 2019 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Висоцької Г.А.,

за участю секретаря Сиверин А.А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська Миколаївської області без застосування звукозаписувальної техніки адміністративну справу № 473/3019/19 за позовом ОСОБА_1 до інспекторів служби реагування патрульної поліції Южноукраїнського ВП ГУНП в Миколаївській області старшого сержанта поліції Левчик Ігоря Леонідовича, старшого сержанта поліції Ляпало Сергія Олександровича про визнання незаконними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

18.07.2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся в порядку адміністративного судочинства до суду з позовною заявою до Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч 2 ст. 122 КУпАП у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого в неавтоматичному режимі серії ДПО18 № 045091 від 15.06.2019 року.

Ухвалою суду від 01.08.2019 року було відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до судового розгляду.

Ухвалою суду від 19.09.2019 року за клопотанням обох сторін по даному провадженню в порядку ст. 48 КАС України суд замінив неналежного відповідача належним інспектором служби реагування патрульної поліції Южноукраїнського ВП ГУНП в Миколаївській області старшого сержанта поліції Левчик Ігорем Леонідовичем.

18.07.2019 року позивач також звернувся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області суду з позовною заявою до Головного Управління Національної поліції в Миколаївській про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого в неавтоматичному режимі серії ДПО18 № 045089 від 15.06.2019 року.

Ухвалою суду від 01.08.2019 року було відкрито провадження по даній справі, призначено її до судового розгляду.

Ухвалою суду від 19.09.2019 року за клопотанням обох сторін по даному провадженню в порядку ст. 48 КАС України суд замінив неналежного відповідача належним інспектором служби реагування патрульної поліції Южноукраїнського ВП ГУНП в Миколаївській області старшого сержанта поліції Левчик І.Л.

Також ухвалою суду від 19.09.2019 року було об`єднано адміністративну справу № 473/3021/19 (провадження № 2-а/473/129/2019) та адміністративну справу № 473/3019/19 (провадження № 2-а/473/127/2019) в одне провадження.

Об`єднаній адміністративній справі надано Єдиний унікальний номер № 473/3019/19 (провадження № 2-а/473/127/2019) ( а.с. 55).

За клопотанням представника позивача - адвоката Лукіянчина П.П. суд ухвалою від 01.10.2019 року залучив до участі у справі в якості співвідповідача поліцейського служби реагування патрульної поліції Южноукраїнського ВП старшого сержанта поліції Ляпало Сергія Олександровича.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.06.2019року відповідачем було винесено постанови про накладення адміністративного стягнення по справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 045089, в вигляді штрафу в розмірі 255 грн. та серії ДПО18 № 045091, в вигляді штрафу в розмірі 425грн.

З даних постанов вбачається, що позивач 15.06.2019року о 11год.10хв.на автодорозі Н -14 Благовіщинськ - Миколаїв керував автомобілем « Мерседес» , д/з НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 ПДР чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України, а також здійснив зупинку і стоянку не включивши світлову аварійну сигналізацію порушивши п.п. 99 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Позивач вважає, що вказані постанови є незаконними, відсутні докази, зібрані відповідно до вимог закону, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, зупинка ним була здійснена на вимогу працівників поліції, які до того ж заявляли, що необхідно заплатити, тому просив про скасування оспорюваних постанов.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 не з`явились, проте останнім надано суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі інспектори служби реагування патрульної поліції Южноукраїнського ВП ГУНП в Миколаївській області старший сержант поліції Левчик І.Л., старший сержант поліції Ляпало С.О. в судове засідання не з`явилися, судом належним чином повідомлялися про слухання справи, заяв від них на адресу суду не надходило.

Суд з врахуванням вимог ч. 9 ст. 205, ч. 3 ст. 268, ч. 1 ст. 286 КАС України вважав можливим провести розгляд справи без участі учасників судового процесу в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

При розгляді адміністративного позову щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суди, відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України, перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З оскаржуваної постанови вбачається, що позивач - ОСОБА_2 15.06.2019 року о 11 год.10 хв. на автодорозі Н -14 Благовіщинськ - Миколаїв керував автомобілем «Мерседес», д/з НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 ПДР чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України, серії ДПО18 № 045089.

Також з постанови серії ДПО18 № 045091 від 15.06.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 здійснив зупинку і стоянку не включивши світлову аварійну сигналізацію, чим порушив п.п. 99 ПДР України, та скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Зазначені постанови були винесені інспекторами СРПП Южноукраїнського ВП старшим сержантом поліції Ляпало С.О. та старшим сержантом Левчик І.В. на позивача були накладені стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. та 425 грн.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так ч. 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, принцип презумпції невинуватості поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France). Втім, для того, щоб розуміти, що презумпція невинуватості має бути у цьому випадку застосована, ґрунтовних знань чинного законодавства не потрібно - достатньо володіти необхідним почуттям справедливості, яке, поза сумнівом, повинне бути властиве професійному судді.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, факт порушення Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суду доводить патрульна поліція.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За такого, оскільки відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не надано беззаперечних доказів скоєних правопорушень і взагалі не надано суду відзивів, будь яких заяв та доказів з наданих первісним відповідачем Головним Управлінням Національної поліції в Миколаївській області відеозаписів та світлин сам факт порушень безпосередньо ОСОБА_2 не зафіксовано, відсутня фото фіксація події, не відібрано покази свідків, отже достеменно не доведено, що позивач порушив п. 3.34 ПДР та п.п. 99 ПДР України і відповідно скоїв правопорушення, передбачені ч. 1-2 ст. 122 КпАП України - суд не може вважати факт скоєння позивачем адміністартивних правопорушень, інкримінованих йому поліцейськими - доведеними належними та достеменними доказами, та приходить висновку, що вказана обставина є достатньою підставою для скасування оспорюваних постанов по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 286 КАС України до повноважень суду при вирішенні справи належить залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу ; змінити захід стягнення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обидві постанови від 15.06.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягають скасуванню, а провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 241-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора служби реагування патрульної поліції Южноукраїнського ВП ГУНП в Миколаївській області старшого сержанта поліції Левчик Ігоря Леонідовича, старшого сержанта поліції Ляпало Сергія Олександровича про визнання незаконними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії ДПО18 № 045089 від 15.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч. 1ст. 122 КпАП України відносно ОСОБА_2 - скасувати.

Постанову серії ДПО18 № 045091 від 15.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч. 2ст. 122 КпАП України відносно ОСОБА_2 - скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч. 2 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складений 22.10.2019 року.

Суддя Висоцька Г.А.