Справа № 460/1009/19
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8618/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Попка Я.С., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року, ухвалене суддею Друзенко Н.В. в місті Рівне о 11 год. 42 хв. у справі № 460/1009/19 за позовом приватного акціонерного товариства «Рівневтормет» до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № РВ37/1122/000057/ІП-ФС від 25 лютого 2019 року.

У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23 січня 2019 року посадові особи Управління Держпраці у Рівненській області провели інспекційне відвідування приватного акціонерного товариства «Рівневтормет» за результатами якого склали акт № РВ 37/1122/АВ. В акті інспекційного відвідування, Управління Держпраці у Рівненській області зазначило, що в ході проведення інспекційного відвідування Управління встановило факт порушення позивачем вимог частини 1 та 2 статті 115 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП) та частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці», яке полягає в тому, що на підприємстві станом на 22.01.2019 року є заборгованість у розмірі 200000 грн. перед 18 працівниками.

Позивач заперечує цей факт та зазначає, що заборгованість виникла в період з 2012 року по 2014 рік та додає, що станом на час виникнення заборгованості не існувало правових норм, які містяться в абзаці 3 частині 2 статті 265 КЗпП, і які встановлюють відповідальність за порушення строків виплати заробітної плати.

Позивач вважає, що відповідач неправомірно притягнув його до відповідальності за порушення строків виплати заробітної плати та наклав штраф в розмірі 12519 грн. На думку позивача, належним способом захисту порушеного права є скасування постанови Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № РВ37/1122/000057/ІП-ФС від 25 лютого 2019 року.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № РВ37/1122/000057/ІП-ФС від 25 лютого 2019 року, на підставі якої на приватне акціонерне товариство «Рівневтормет» накладено штраф в розмірі 12519 грн.

Не погодившись із цим рішенням суду його оскаржило Управління Держпраці у Рівненській області, подавши апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Управління Держпраці у Рівненській області посилається на те, що при проведенні 23 січня 2019 року інспекційного відвідування, Управління виявило факт наявності у приватного акціонерного товариства «Рівневтормет» станом на 22 січня 2019 року заборгованості перед працівниками з виплати заробітної плати. Ця обставина, на думку відповідача, є достатньою для застосування відповідальності за порушення законодавства про працю, яка передбачена абзацом 3 частини 2 статті 265 КЗпП. Крім того, факт наявності заборгованості із заробітної плати перед працівниками станом на 22.01.2019 року не заперечує і позивач.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що на підставі наказу Управління Держпраці у Рівненській області № 98 «Про інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю у ПрАТ «Рівневтормет» від 21.01.2019 року та направлення на проведення інспекційного відвідування № 90-11/09-27 від 21.01.2019 року, Управління Держпраці у Рівненській області провело інспекційне відвідування ПрАТ «Рівневтормет» у період з 22.01.2019 року по 23.01.2019 року.

За результатами інспекційного відвідування, 23.01.2019 року Управління Держпраці у Рівненській області склало акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № РВ37/1122/АВ.

В акті інспекційного відвідування зафіксовано, що в ході проведення перевірки Управління Держпраці у Рівненській області встановило факт порушення ПрАТ «Рівневтормет» вимог частини 1 та 2 статті 115 КЗпП, частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці», яке полягає в тому, що станом на 22.01.2019 року на ПрАТ «Рівневтормет є заборгованість із виплати заробітної плати перед 18 працівниками підприємства у розмірі 200000 грн.

23.01.2019 року Управління Держпраці у Рівненській області винесло припис про усунення виявлених порушень № РВ37/122/АВ/П, яким голову правління ПрАТ «Рівневтормет» зобов`язано до 01.03.2019 року усунути порушення частини 1 та 2 статті 115 КЗпП, частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці».

Листом № 21 від 14.02.2019 року, ПрАТ «Рівневтормет» повідомило відповідача, що вказаний припис виконало, а саме, 31.01.2019 року повністю погасило заборгованість із заробітної плати в сумі 200000 грн.

25.02.2019 року Управління Держпраці у Рівненській області прийняло постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № РВ37/1122/000057/ІП-ФС (а.с.30), згідно з якою на ПрАТ «Рівневтормет» наклало штраф за порушення законодавства про працю у розмірі 12519 грн., оскільки позивач не усунув виявлені під час інспекційного відвідування порушення, а лист надісланий відповідачу на виконання вимог припису не містив підтверджуючих документів про фактичне погашення заборгованості із заробітної плати та виконання припису в повному обсязі.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки зміни до статті 265 КЗпП про встановлення відповідальності за порушення строків виплати заробітної плати внесені Законом від 28.12.2014 року № 77-VIII і набули чинності з 01.01.2015 року, то фінансові санкції, згідно з частиною 2 статті 265 КЗпП, можуть застосовуватися тільки за ті порушення, які допущені починаючи з 01.01.2015 року. В іншому випадку органи Держпраці не мають права накладати фінансові санкції, так як закон зворотної сили в часі не має. Оскільки порушення, виявлені відповідачем, стосуються періоду 2012-2014 років, то фінансові санкції передбачені абзацом 3 частини 2 статті 265 КЗпП, до позивача не можуть бути застосовані.

Апеляційний суд не погоджується з рішенням суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, відповідно до статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Аналогічні норми є і у статті 24 Закону України «Про оплату праці».

Абзацом 3 частини 2 статті 265 КЗпП передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до цих правових норм факт порушення строків виплати заробітної плати є триваючим правопорушенням та вважається закінченим у момент коли виплата заборгованості із заробітної плати фактично відбулась. Для застосування відповідальності за таке правопорушення не має значення час коли воно виникло, а має значення момент коли його виявлено.

Апеляційний суд встановив, що на час проведення інспекційного відвідування 22 січня 2019 року на ПрАТ «Рівневтормет» існувала заборгованість у розмірі 200000 грн. перед 18 працівниками, яка виникла у 2012-2014 роках. Вказаний факт не заперечує позивач.

Апеляційний суд наголошує на тому, що для притягнення особи до відповідальності відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 265 КЗпП значення має факт наявності заборгованості із заробітної плати та час його виявлення.

Оскільки, апеляційний суд, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, встановив факт існування заборгованості з виплати заробітної плати перед працівниками на ПрАТ «Рівневтормет», яка не погашена станом на час проведення перевірки, то апеляційний суд вважає, що відповідач правомірно притягнув позивача до відповідальності, відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 265 КЗпП та наклав штраф у розмірі 12519 грн.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову з вищевикладених мотивів.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року в справі № 460/1009/19 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову приватного акціонерного товариства «Рівневтормет» до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Я. С. Попко
С. М. Шевчук
Повний текст постанови складений 24.10.2019 року