Справа № 1.380.2019.001354
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8147/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Бруновська Н.В.,

суддя Шавель Р.М.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

відповідач ОСОБА_1

третя особа та її представник ОСОБА_2 , Семенина В.М.

третя особа ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року (головуючий суддя Сподарик Н.І., м.Львів, проголошено 12:07:55) у справі № 1.380.2019.001354 за адміністративним позовом Державної служби геології та надр України до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача КП Центр інженерних та науково технічних послуг «АУМ» про припинення права користування надрами, шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами, -

В С Т А Н О В И В:

25.03.2019 року позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення права користування надрами, шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 4946 від 19.03.2009 року, наданого ФОП ОСОБА_1

Позов обґрунтовує тим, що в порушення вимог, передбачених Угодою про умови користування надрами від 19.03.2009, яка є додатком до спеціального дозволу № 4946 від 19.03.2009, та статті 24 Кодексу України про надра, відповідач на виконання припису № 87-18/02 від 30.03.2018, не надав матеріали, що усунули порушення вимог законодавства у сфері надрокористування. Невиконання передбачених спеціальним дозволом та статтею 24 Кодексу України про надра умов користування надрами, є підставою для припинення користування відповідачем надрами в судовому порядку на підставі статті 26 Кодексу України про надра та пункту 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2015.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року позов задоволено. Припинено право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №4946 від 19.03.2009 року, наданого ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права зазначив, що під час перевірки уповноваженим посадовим особам позивача було відомо, що документи, що посвідчують право на земельну ділянку для потреб, пов`язаних із користуванням надрами у стадії завершення виготовлення і затягування їх виготовлення не залежить від відповідача. Разом з тим, для усунення виявлених порушень ФОП ОСОБА_1 надано лише 30 днів. До уваги також не прийнято поважних причин, за яких відповідач не приступив до розробки родовища. ФОП ОСОБА_1 покликався на те, що у 2014 році існував спір між позивачем та відповідачем через анулювання спеціального дозволу, який вирішено на користь позивача. В той же час, відповідач у 2014 році розпочав виготовлення проекту землеустрою. Однак, одержав листа від 31.08.2015 Куликівської селищної ради щодо непогодження надання дозволу на відведення земельної ділянки для передачі в оренду ФОП ОСОБА_1 для розробки Візенбергівського родовища глинистої сировини через протестну акцію громади с. Мервичі, що межує з родовищем. Після марних спроб вирішити питання з погодження меж земельної ділянки, зафіксованих у готовому проекті землеустрою, у 2016 році розпочато виготовлення другого проекту землеустрою з відступом меж земельної ділянки від границі с. Мервичі, щоб не погоджувати такі із Куликівською селищною радою. Зазначає, що 12.02.2018 комісією складено акт щодо вивчення питання функціонування глиняного кар`єру на території с. Мервичі Куликівської селищної ради, з порадою подальших дій у ситуації, що склалася. На момент проведення перевірки 30.03.2019 проект землеустрою був на стадії завершення. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідача в судовому засіданні підтримує вимоги апеляційної скарги.

Представник третьої особи на стороні відповідача вимоги апеляційної скарги підтримує.

Третя особа та її представник на стороні позивача проти вимог апеляційної скарги заперечують, просять відмовити у її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

19.03.2009 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 видано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4946, відповідно до якого надано дозвіл на видобування суглинків, глин мергельних, мергелів, придбаних в якості сировини для виробництва цегли марки « 75» « 100» у Візенбергівському родовищі, а саме північно-західній околиці с. Мервичі, строком на 20 років. До вказаного спеціального дозволу оформлено додаток № 1, за яким з Міністерством охорони навколишнього природного середовища укладено угоду про умови користування надрами від 19.03.2009. Додатком 2 до вказаної угоди складено програму робіт по введенню в експлуатацію Візенбергівського родовища цегельної сировини в Жовківському районі Львівської області.

На підставі наказів № 523 «Про затвердження Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2018 рік» від 28.11.2017, № 69 «Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у березні 2018 року» від 22.02.2018 та направлення на проведення перевірки № 31-18/02 від 27.02.2018, керуючись приписами Кодексу України про надра, а також Положенням про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1174 від 30.12.2015, уповноваженими особами Західного міжрегіонального відділу Департаменту Державного геологічного контролю Держгеонадр України проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин (металічні руди, неметалічні руди, неметалічні корисні копалини, горючі тверді корисні копалини), про що складено акт № 02-05/06/2018-3/п-20 від 30.03.2018.

У вказаному акті позивач вказує, у тому числі, на неотримання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для потреб пов`язаних з користуванням надрами, невиконання Угоди про умови користування надрами, Програми робіт за переліком, а також на те, що суб`єкт господарської діяльності протягом двох років з початку дії дозволу без поважної причини не розпочав користуватися надрами. Вказане є порушенням ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства: ст. 18 Кодексу України про надра - не отримано документи, що посвідчують право на земельну ділянку для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, а саме: договір оренди земельної ділянки, зайнятої під родовищем, відсутній; ст.ст. 14, 24, 56 Кодексу України про надра - не виконується мета спеціального дозволу на користування надрами № 4946 від 19.03.2009, а саме: видобування суглинків, глин мергельних, мергелів, придатних в якості сировини для виробництва цегли марки « 75»-« 100». Станом на 30.03.2018 надрокористувач не розпочав видобування суглинків, глин мергельних, мергелів; ст. 24 Кодексу України про надра, п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 615 «Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами» від 30.05.2011 - не виконується Програма робіт, що є додатком 2 до Угоди про умови користування надрами № 4946 від 19.03.2009, за переліком: п.2 Складання проекту на розробку і рекультивацію Візенбергівського родовища і погодження його в установленому порядку (IV кв. 2008); п. 4 Отримання земельного відводу (ІІ кв. 2009); п.5. Складання плану розвитку гірничих робіт (II кв. 2009 - далі щорічно); п.6. Отримання дозволу на початок робіт (III кв. 2009); п. 7. Підготовка до початку видобувних робіт (облаштування території, придбання побутового вагончику та ін.); п.8. Розкривні роботи (III кв. 2008); п.9. Придбання видобувної техніки для кар`єру (2010-2011); п.10. Початок видобування корисної копалини (III кв. 2009); п. 11. Вихід на проектну потужність (II кв. 2011); ст. 26 Кодексу України про надра, п. 23 Постанови Кабінету Міністрів України № 615 «Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами» від 30.05.2011 - суб`єкт господарської діяльності протягом двох років з початку дії дозволу не розпочав користування надрами. Станом на 30.03.2018 надрокористувач не розпочав видобування суглинків, глин мергельних, мергелів; ст. 24 Кодексу України про надра, п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 615 «Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами» від 30.05.2011 - у зв`язку з допущенням надрокористувачем порушень, описаних в пунктах 1-4 не виконується Угода про умови користування надрами № 4946 від 19.03.2009, а саме: п. 5 ст.4 надрокористувач зобов`язаний, в частині: проводити та фінансувати роботи у терміни та в межах, зазначених у Програмі робіт; дотримуватися вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм виконання робіт, пов`язаних з користуванням надрами; дотримуватися вимог, передбачених Дозволом та цією Угодою.

У графі опис пояснень, зауважень та заперечень вчинено запис: «У зв`язку з незалежними від мене (ФОП ОСОБА_1 ) обставинами (ненадання селищною радою Куликів погодження та надання земельного відводу)».

На підставі акта перевірки від 30.03.2018 Західним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України складено припис № 87-18/02, яким зобов`язано відповідача в строк до 30.04.2018 усунути порушення вимог законодавства у сфері надрокористування та подати в письмовій формі до Західного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України усі матеріали, які підтверджують факт усунення порушень.

03.05.2018 Західний міжрегіональний відділ направив на адресу Департаменту державного геологічного контролю Подання № 186-18/02 на зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4946 від 19.03.2009, вказавши, що ФОП ОСОБА_1 на виконання припису № 87-18/02 від 30.03.2018 надіслав Західному міжрегіональному відділу лист від 03.05.2018, у якому відсутні матеріали, які підтверджують факт усунення виявлених перевіркою порушень вимог законодавства у сфері надрокористування.

Наказом № 317 від 20.09.2016 року Державна служба геології та надр України зупинила дію спеціального дозволу на користування надрами №-5354 від 13.01.2011 та надала ФОП ОСОБА_1 30 календарних днів для усунення порушень. Про вказаний наказ відповідач повідомлений листом Державної служби геології та надр України №18675/13/14-16 від 04.10.2016.

Наказом «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів» № 266 від 02.08.2018, у тому числі, відповідно до протоколу № 8/2018 від 31.07.2018 зупинено дію дозволу № 4946 від 19.03.2009. Надрокористувачу ФОП ОСОБА_1, надано 30 днів для усунення порушень.

Про вказаний факт відповідача повідомлено листом № 16166/03/14-18 від 16.08.2018.

14.12.2018 Західний міжрегіональний відділ надіслав Департаменту державного геологічного контролю подання № 934-18/02 на анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 4946 від 19.03.2009, вказавши, що станом на 14.12.2018 від ФОП ОСОБА_1 не надходило листів про виконання припису.

04.01.2019 Державна служба геології та надр України звернулась до відповідача з листом № 262/03/14-19, у якому виклала проханням надати у 15-денний строк, з моменту отримання листа, власну позицію (згоду/не згоду) на припинення права користування надрами згідно спеціального дозволу № 4946 від 19 03.2009. Вказане поштове відправлення (лист № 262/03/14-19 від 04.01.2019) повернулось позивачу із відміткою відділення поштового зв`язку: «За закінченням встановленого строку зберігання».

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність достатніх підстав для припинення права відповідача на користування надрами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1174 від 30.12.2015 (Положення).

Відповідно до підпунктів 9, 10 п. 4 Положення про Державну службу геології та надр України, Держгеонадра України відповідно до покладених на неї завдань видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення.

Крім того, згідно з підпунктом 12 п. 4 Положення Держгеонадра України відповідно до покладених завдань здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням.

Також, згідно з підпунктом 18 п. 4 Положення Держгеонадра України, у тому числі виконує роботи із стандартизації, метрології, сертифікації у сфері геологічного вивчення, охорони та використання надр.

Регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян, є завданням Кодексу України про надра № 132/94-ВР від 27.07.1994 (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ч. 1 ст. 4 Кодексу України про надра, надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради.

Частиною 1 ст. 11 Кодексу України про надра визначено, що державне управління у галузі геологічного вивчення, використання і охорони надр здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, органи влади Автономної Республіки Крим, місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи та органи місцевого самоврядування відповідно до законодавства України.

Відповідно до вимог абз. 1 ст. 13 Кодексу України про надра, користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Згідно зі ст. 14 Кодексу України про надра, надра надаються у користування для: геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення; видобування корисних копалин; будівництва та експлуатації підземних споруд, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод; створення геологічних територій та об`єктів, що мають важливе наукове, культурне, санітарно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам`ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади та ін.); виконання робіт (здійснення діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції; задоволення інших потреб.

Згідно з ст. 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Відповідно до ст. 24 Кодексу України про надра, користувачі надр зобов`язані використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції, тощо.

Надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством України. Земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів.

Відповідно до ст. 18 Кодексу України про надра, місцеві ради при наданні земельної ділянки для розробки родовищ корисних копалин місцевого значення одночасно надають у користування і надра.

Дозвіл з угодою про умови користування надрами та додатками до неї підлягає опублікуванню на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після їх підписання. Примірні угоди про умови користування надрами затверджуються органом з питань надання дозволу та підлягають публікації на його офіційному веб-сайті.

Користувачі надр, відповідно до приписів ст. 24 Кодексу України про надра, мають право: 1) здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції; 2) розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу; 3) здійснювати на умовах спеціального дозволу консервацію наданого в користування родовища корисних копалин або його частини; 4) на першочергове продовження строку тимчасового користування надрами; 5) користуватися додатковими правами, передбаченими угодою про розподіл продукції.

Разом з тим, користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.

За змістом статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі: 1) якщо відпала потреба у користуванні надрами; 2) закінчення встановленого строку користування надрами; 3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; 4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення; 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами; 7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Згідно зі ст. 56 Кодексу України про надра, основними вимогами в галузі охорони надр є: забезпечення повного і комплексного геологічного вивчення надр; додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами; раціональне вилучення і використання запасів корисних копалин і наявних у них компонентів; недопущення шкідливого впливу робіт, пов`язаних з користуванням надрами, на збереження запасів корисних копалин, гірничих виробок і свердловин, що експлуатуються чи законсервовані, а також підземних споруд; охорона родовищ корисних копалин від затоплення, обводнення, пожеж та інших факторів, що впливають на якість корисних копалин і промислову цінність родовищ або ускладнюють їх розробку; запобігання необґрунтованій та самовільній забудові площ залягання корисних копалин і додержання встановленого законодавством порядку використання цих площ для інших цілей; запобігання забрудненню надр при підземному зберіганні нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захороненні шкідливих речовин і відходів виробництва, скиданні стічних вод; додержання інших вимог, передбачених законодавством про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно з пунктом 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 року, діючого на час виникнення спірних правовідносин, право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Колегія суддів зазначає, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2014 у справі № 813/8643/13-а, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014, позов ФОП ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправними дії Державної служби геології та надр України щодо зупинення дії спеціального дозволу № 4946 від 19.03.2009 на користування надрами, наданого фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 з метою видобування суглинку, глини мергельної, мергелю Візенбергівського родовища Жовківського району Львівської області; скасовано наказ Державної служби геології та надр України № 364 від 15.07.2013 року в частині зупинення дії спеціального дозволу № 4946 від 19.03.2009 на користування надрами; скасовано наказ Державної служби геології та надр України № 32 від 03.02.2014 в частині анулювання спеціального дозволу № 4946 від 19.03.2009 на користування надрами.

Разом з тим, у 2014 році розпочато виготовлення проекту землеустрою згідно з наказом № ЛВ/:09:000/00001605 від 12.02.2014 Головного управління Держземагентства у Львівській області щодо надання відповідачу дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду з цільовим призначенням розробки Візенбергівського родовища.

При обов`язковому погодженні меж земельної ділянки згідно з проектом землеустрою для відведення в оренду з цільовим призначенням розробки Візенбергівського родовища відповідачем одержано листа від 31.08.2015 за № 02-21/720 Куликівської селищної ради щодо непогодження надання дозволу на відведення земельної ділянки для передачі ФОП Заверусі І. М. для розробки Візенбергівського родовища глинистої сировини. Причиною непогодження є протестна акція громади с. Мервичі, що межує з родовищем, при тому, що від крайнього житлового будинку с. Мервичі до межі родовища більше 200м, хоча санітарні норми передбачають 100м.

У 2016 році розпочато виготовлення другого проекту землеустрою з відступом меж ділянки від границі с. Мервичі, щоб не здійснювати погодження межах Куликівською селищною радою.

12.02.2018 комісією складено акт щодо вивчення питань функціонування глиняного кар`єру на території с. Мервичі Куликівської селищної ради з пропозиціями щодо подальших дій у ситуації, яка склалася. На момент проведення перевірки проект землеустрою був на стадії завершення, про що відомо було посадовим особам позивача.

З матеріалів справи вбачається, а саме із акту перевірки, що відповідачем порушено вимоги законодавства у сфері видобування корисних копалин, зокрема й вимог статті 26 Кодексу України про надра, оскільки відповідачем протягом двох років з початку дії дозволу без поважної причини не розпочато користування надрами, що свідчить про недотримання ним мети спеціального дозволу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що поважними причинами є ті, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентовано, які причини є поважними, а які ні.

Колегія суддів критично оцінює покликання апелянта на те, що строк, який наданий для усунення недоліків згідно з приписом від 30.05.2019, був недостатнім для усунення порушень, оскільки відповідачем у жодний спосіб не прореаговано на вказаний припис, не надано жодних підтверджуючих документів щодо обставин, на які він покликається, а також не висловлено жодних прохань чи повідомлень щодо того факту, що вказаний проект перебував на стадії завершення. Станом на момент розгляду справи докази того, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджений, затверджений у встановлено порядку, а земельна ділянка зареєстрована у Державному земельному кадастрі відсутні. При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що за приписами ч. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», припис обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Відтак, надрокористувач наділений обов`язком усунути відповідні порушення.

Суд апеляційної інстанції вказує, що апелянт не вчиняв жодних дій, що свідчили б про зацікавленість в захисті своїх прав та інтересів шляхом оскарження зупинення дії дозволу чи шляхом відповідних звернень до Державної служби геології та надр України. Разом з тим, відповідач не надав відповідь на запит позивача щодо згоди/незгоди на припинення права користування надрами, проігнорувавши його, та не надав доказів усунення порушень, вказаних в приписі.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.242, 243,315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі № 1.380.2019.001354 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 23 жовтня 2019 року.