Справа № 540/1567/19
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1567/19
16 год. 30 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Калівошко В.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Димченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Митниці Державної фіскальної службиу Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Митниці Державної фіскальної у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви від 02.10.2019 року про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ відповідача від 12.06.2019 року № 447-о про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ;

- поновити позивача на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Херсон-центральний" митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та у випадку реорганізації відповідача поновити ОСОБА_1 на рівнозначній посаді, яка входить до штатного розпису митного поста, що здійснює свою діяльність в територіальних межах КПВВ "Чонгар";

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.05.2019 року до дня поновлення на роботі.

Ухвалою від 02.08.2019 року у справі відкрите загальне позовне провадження, учасникам наданий строк для подання заяв по суті справи, підготовче засідання призначене на 26.09.2019 року о 14:00 год.

Ухвалою від 26.09.2019 року підготовче засідання відкладене на 02.10.2019 року о 10:30 год., зобов`язано відповідача надати додаткові докази.

Ухвалою від 02.10.2019 року підготовче провадження у справі закрите та справа призначена до судового розгляду по суті на 09.10.2019 року о 10:30 год., зобов`язано відповідача надати додаткові докази.

У судовому засіданні позивач, підтримавши позовні вимоги, пояснив, що з січня 2015 року працював у Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та станом на березень 2019 року на посаді державного інспектора відділу митного оформлення "Чонгар" митного поста "Херсон-центральний" Митниці ДФС. 15.03.2019 року відповідач повідомив ОСОБА_1 про зміну істотних умов державної служби, запропонувавши посаду державного інспектора відділу митного оформлення "Каланчак". Позивач не погодився із запропонованими змінами та 25.04.2019 року подав заяву про звільнення із посади з 03.05.2019 року на підставі п. 6 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу". 08.05.2019 року позивач отримав лист відповідача про неможливість звільнення ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю керівника Митниці, до повноважень якого належать питання призначення та звільнення посадових осіб митного органу. У період з 03.05.2019 року по 13.05.2019 року позивач виконував свої посадові обов`язки та 13.05.2019 року о 15:00 год. залишив робоче місце, повідомивши письмово керівництво Митниці ДФС у Херсонській області про те, що з 14.05.2019 року вступають в дію нові істотні умови проходження державної служби, на які позивач не погодився, та просив розглянути його заяву про звільнення від 25.04.2019 року та прийняти відповідне рішення. 27.05.2019 року ОСОБА_1 отримав лист відповідача з пропозицією повідомити про причини відсутності на роботі, а 29.05.2019 року отримав повідомлення про відкриття відносно нього дисциплінарного провадження. 12.06.2019 року відповідач прийняв наказ № 447-о про звільнення позивача із займаної посади у зв`язку із вчиненням дисциплінарного проступку - прогул без поважних причин. Позивач вважає звільнення за наведених підстав незаконним, оскільки відповідач, не приймаючи рішення про його звільнення, грубо порушив передбачене Конституцією України та трудовим законодавством право на вибір праці, на яку вільно погоджується. За наведених обставин, просить скасувати наказ № 447-о, поновити його на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що 25.04.2019 року ОСОБА_1 подав заяву про звільнення із посади з 03.05.2019 року, проте, у зв`язку із відсутністю у період з 24.04.2019 року по 15.05.2019 року керівника Митниці, до повноважень якого належить звільнення працівників митниці, у відповідача не було можливості прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 Відповідач відмічає, що оскільки суб`єкт призначення приступив до виконання обов`язків після закінчення 60-денного терміну повідомлення ОСОБА_1 про зміну істотних умов державної служби, то у відповідача не було правових підстав для звільнення позивача на підставі п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України "Про державну службу". Відповідач наголошує, що державний службовець зобов`язаний забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів та сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки до припинення державної служби з підстав, передбачених Законом України "Про державну службу", а тому самовільне залишення ОСОБА_1 робочого місця, починаючи з 13.05.2019 року, було розцінене відповідачем, як вчинення істотного дисциплінарного проступку (прогул), що стало підставою для прийняття рішення про звільнення позивача на підставі п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу". Посилаючись на викладене, просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріли справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

З березня 2019 року ОСОБА_1 обіймав посаду державного інспектора відділу митного оформлення "Чонгар" митного поста "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

15.03.2019 року Митниця ДФС у Херсонській області повідомила ОСОБА_1 про зміну істотних умов державної служби, запропонувавши продовжити роботу на посаді державного інспектора відділу митного оформлення "Каланчак" митного поста "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, на нових умовах, які будуть запроваджені через 60 календарних днів з дати ознайомлення з повідомленням. Також повідомлено, що у разі незгоди на продовження проходження державної служби на запропонованих посадах, трудовий договір з ОСОБА_1 буде припинений в установленому законодавством порядку на підставі п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньої місячної заробітної плати.

25.04.2019 року ОСОБА_1 подав на ім`я в.о. начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Катамадзе І .Г . заяву про звільнення з посади з 03.05.2019 року відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України "Про державну службу " у зв`язку із не погодженням із змінами істотних умов державної служби.

03.05.2019 року відповідач листом № 3148/21-70-08 повідомив ОСОБА_1 про те, що заява про звільнення від 25.04.2019 року знаходиться на стадії проектування, однак у зв`язку з відсутністю призначеного керівника, подальша робота з проектом наказу є неможливою. Питання про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань буде надано на розгляд після призначення керівника митниці або особи, що його заміщує.

13.05.2019 року ОСОБА_1 надіслав начальнику Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі лист, в якому зазначив, що оскільки 25.04.2019 року ним подано заяву про звільнення із займаної посади з 03.05.2019 року, однак станом на 13.05.2019 року ОСОБА_1 не звільнений, то фактичне виконання позивачем посадових обов`язків є неможливим. У зв`язку із наведеним, ОСОБА_1 повідомив про залишення ним з 15:00 год. 13.05.2019 року робочого місця і просив звільнити його відповідно до поданої заяви від 25.04.2019 року.

13.05.2019 року комісією ВМО "Чонгар" складений акт про те, що державний інспектор ВМО № 2 м/п "Херсон-центральний" ОСОБА_1 самостійно покинув робоче місце 13.05.2019 року о 15:00 год.

17.05.2019 року, 20.05.2019 року та 23.05.2019 року в.о. начальника Митниці ОСОБА_3 надіслав позивачу листи з проханням повідомити причини відсутності на робочому місці з 13.05.2019 року.

21.05.2019 року ОСОБА_1 надіслав на ім`я в.о. начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі лист з вимогою терміново звільнити його на підставі заяви від 25.04.2019 року, оскільки наказом ДФС України від 15.05.2019 року № 870-о призначено особу, на яку покладено виконання обов`язків начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

24.05.2019 року завідувач сектору з питань запобігання та виявлення корупції митниці ДФС у Херсонській області направив в.о. начальнику Митниці доповідну записку із пропозицією відкрити дисциплінарне провадження відносно державного інспектора відділу митного оформлення "Чонгар" митного поста "Херсон-центральний" митниці ДФС у Херсонській області ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням в його діях дисциплінарного проступку, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу".

24.05.2019 року в.о. начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 . надіслав ОСОБА_1 відповідь на заяву від 21.05.2019 року, зазначивши, що оскільки суб`єкт призначення приступив до виконання обов`язків після спливу 60-денного терміну повідомлення про зміну істотних умов державної служби, а саме - після 14.05.2019 року, тому відповідно до ст. 43 Закону України "Про державну службу" у зв`язку з відсутністю посадової особи, яка має видати наказ про звільнення ОСОБА_1 , вказане звільнення неможливо здійснити з 03.05.2019 року та з підстав, передбачених у заяві про звільнення від 25.04.2019 року. Одночасно повідомлено про ініціювання дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку із прогулом з 13.05.2019 року.

24.05.2019 року відповідач виніс наказ № 5-Д "Про відкриття дисциплінарного провадження" відносно ОСОБА_1 по факту не виходу на роботу.

27.05.2019 року позивачу направлений лист № 3538/21-70-10, яким запропоновано надати пояснення щодо обставин, які стали підставою порушення дисциплінарного провадження.

27.05.2019 року на засіданні дисциплінарної комісії митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі вирішено на підставі доповідних записок відділу митного оформлення № 2 митного поста "Херсон-центральний" відкрити дисциплінарне провадження відносно посадової особи ОСОБА_1 , про що складений протокол № 9.

Комісією ВМО "Чонгар" складені акти про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці 14.05.2019 року, 15.05.2019 року, 16.05.2019 року, 17.05.2019 року, 20.05.2019 року, 21.05.2019 року, 22.05.2019 року, 23.05.2019 року, 24.05.2019 року, 27.05.2019 року 28.05.2019 року, 29.05.2019 року, 30.05.2019 року, 31.05.2019 року.

11.06.2019 року відповідач надіслав ОСОБА_1 лист № 3864/21-70-10, яким повідомив про подання Дисциплінарною комісією суб`єкту призначення пропозиції щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, у зв`язку з чим просить надати пояснення.

Дисциплінарна комісія на підставі інформаційної довідки склала висновок про наявність у діях державного службовця ОСОБА_1 - державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі дисциплінарного проступку, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу", а саме: прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, беручи до уваги систематичний невихід на роботу, небажання надати пояснення своєму вчинку та вчинення вказаних дій умисно, що є обтяжуючою обставиною. Відповідно до ст. 66, 77 Закону України "Про державну службу" запропоновано притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосувати відносно нього винятковий вид дисциплінарного стягнення - звільнення з посади державного службовця.

11.06.2019 року в.о. начальнику Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі направлене подання № 22-дп дисциплінарної комісії про звільнення ОСОБА_1 з посади державного службовця.

12.06.2019 року в.о. начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 прийнято наказ № 447-о, яким припинено державну службу ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення "Чонгар" митного поста "Херсон-центральний" митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та звільнено із займаної посади з 13.06.2019 року у зв`язку із вчиненням дисциплінарного проступку, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 65, ч. 5 ст. 66 Закону України "Про державну службу".

Вважаючи звільнення з підстав вчинення дисциплінарного проступку незаконним, позивач звернувся до суду із позовом за захистом порушенного права.

Надаючи оцінку правомірності звільнення позивача із посади на підставі п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу", суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Положення Закону України "Про державну службу" суд застосовує в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

За змістом ч. 2 ст. 43 Закону № 889-VIII про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 60 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати.

У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв`язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби.

Якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону).

Так, судом встановлено, що 15.03.2019 року відповідач повідомив ОСОБА_1 про зміну істотних умов державної служби, запропонувавши посаду державного інспектора відділу митного оформлення "Каланчак" у той час, як позивач обіймав посаду державного інспектора відділу митного оформлення "Чонгар".

Позивач не погодився із запропонованими змінами та 25.04.2019 року подав заяву про звільнення із займаної посади на підставі п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону № 889-VIII.

Отже, у межах 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов ОСОБА_1 подав заяву про звільнення, як це передбачено ч. 2 ст. 43 Закону № 889-VIII.

Заява від 25.04.2019 року не розглянута відповідачем до закінчення 60-денного строку та рішення про припинення державної служби ОСОБА_1 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону № 889-VIII не прийняте у зв`язку з тим, що у період з 24.04.2019 року по 15.05.2019 року не було керівника Митниці, до повноважень якого належить звільнення працівників митниці.

Не розгляд по суті заяви позивача від 25.04.2019 року про припинення державної служби відповідач пояснює тим, що керівник Херсонської митниці призначений ДФС України 15.05.2019 року, тобто по закінченню 60-денного терміну з дня ознайомлення позивача з повідомленням про зміну істотних умов державної служби, а тому не було правових підстав для звільнення ОСОБА_1 на тих умовах, які він зазначив у своїй заяві від 25.04.2019 року, оскільки ще до закінчення вказаного терміну, тобто 13.05.2019 року позивач самовільно покинув робоче місце, та впродовж тривалого часу - до 11.06.2019 року не виконував своїх посадових обов`язків, що кваліфіковано відповідачем як прогул, відтак застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

Суд не погоджується із доводами відповідача про відсутність у суб`єкта призначення, починаючи з 15.05.2019 року (день призначення на посаду керівника Митниці), правових підстав для звільнення ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону № 889-VIII, оскільки сплив 60 денний термін, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону № 889-VIII суб`єкт призначення - державний орган або посадова особа, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади.

Згідно із п.п. 10 п. 10 Положення про Митницю ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 18.09.2018 року № 593 начальник Митниці призначає на посаду та звільняє з посади у порядку, передбаченому законодавством про державну службу, державних службовців Митниці.

Отже, повноваження щодо призначення на посаду та звільнення з посади державних службовців Митниці належить начальнику Митниці.

Наказом ДФС України від 21.03.2019 року № 554-о виконання обов`язків начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 25.03.2019 року по 23.04.2019 року покладено на Катамадзе Іраклія Григоровича .

Наказом ДФС України від 15.05.2019 року № 870-о виконання обов`язків начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 15.05.2019 року по 13.06.2019 року покладено на ОСОБА_3 .

Отже, судом встановлено, що у період з 24.04.2019 року по 14.05.2019 року включно не було посадової особи, на яку покладалися обов`язки начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, тобто у зазначений період не було суб`єкта призначення та звільнення працівників Митниці.

15.05.2019 року обов`язки начальника Митниці ДФС у Херсонській області покладено на ОСОБА_3

Варто відмітити, що положення Закону № 889-VIII, які регулюють звільнення/припинення державної служби, в тому числі у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов, не обмежують 60 денним строком прийняття суб`єктом призначення рішення щодо припинення державної служби на підставі п. 6 ч. 1 ст. 83 цього Закону.

Відтак, суд вважає, що починаючи з 15.05.2019 року, суб`єкт призначення зобов`язаний був розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 25.04.2019 року на предмет звільнення позивача з посади з 13.05.2019 року, тобто з останнього дня роботи.

Суд критично оцінює твердження відповідача про те, що 60 денний термін, відведений статтею 43 Закону № 889-VIII, закінчувався 14.05.2019 року, а тому залишення позивачем робочого місця 13.05.2019 року о 15:00 год. вважається прогулом, оскільки, як встановлено судом, останнім днем 60 денного терміну було саме 13.05.2019 року, а прогулом за змістом пункту 4 статті КЗпП України визнається відсутність працівника на роботі більше трьох годин безперервно. Позивач 13.05.2019 року був відсутнім на робочому місці три години - з 15:00 до 18:00, тобто не більше трьох годин.

На думку суду, у позивача не було правових підстав для продовження виконання посадових обов`язків державного інспектора відділу митного оформлення "Чонгар" після закінчення 60 календарних днів з дня повідомлення про зміну істотних умов, тобто, з 14.05.2019 року, оскільки після спливу вказаного терміну він повинен був виконувати обов`язки на запропонованій 15.03.2019 року посаді, тобто на посаді державного інспектора відділу митного оформлення "Каланчак" або припинити виконувати обов`язки державного інспектора відділу митного оформлення "Чонгар".

Натомість відповідач, не розглянувши по суті заяву позивача від 25.04.2019 року про звільнення, прийняв рішення про відкриття стосовно ОСОБА_1 дисциплінарного провадження за фактом прогулу, наслідком якого стало звільнення позивача з роботи за п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону № 889-VIII (прогул).

Суд важає, що у даному випадку відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо не розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 25.04.2019 року, що призвело до незаконного притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення.

Право громадянина на працю та гарантії захисту від незаконного звільнення, а також створення умов та гарантування можливостей для громадян заробляти собі на життя працею, рівних можливостей у виборі професії та роду трудової діяльності, та забезпечення гарантій захисту працівника від незаконного звільнення закріплено статтею 43 Конституції України.

В абзаці 10 пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 р. № 3-рп/2003 Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, для повного та належного захисту порушеного права позивача, який мав законні сподівання на звільнення з державної служби у спосіб, передбачений Законом №889-VIII, суд виходить за межі позовних вимог та задовольняє вимоги позивача шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 25.04.2019 року про припинення державної служби й зобов`язання відповідача розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 25.04.2019 року про припинення державної служби згідно із п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону № 889-VIII.

Порушуючи проти ОСОБА_1 дисциплінарне провадження та приймаючи рішення про звільнення позивача за прогул, відповідач діяв всупереч 2-8 ч. 2 ст. 2 КАС України, чим порушив конституційно гарантоване право позивача на вільне обрання праці, а отже порушив принципи, які визначені ст. 2 КАС України.

Таким чином, суд скасовує наказ відповідача від 12.06.2019 року № 447-о про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 , як такий, що прийнятий без законних підстав.

Позивач просить поновити його на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста "Херсон-центральний" та у випадку реорганізації відповідача поновити ОСОБА_1 на рівнозначній посаді, яка входить до штатного розпису митного поста, що здійснює свою діяльність в територіальних межах КПВВ "Чонгар".

Скасовуючи наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади державного інспектора відділу митного оформлення "Чонгар" митного поста "Херсон-центральний" та поновлюючи позивача на роботі, суд враховує, що відповідно до пункту 19 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині поновлення позивача на посаді, з якої він був звільнений, тобто на посаді державного інспектора відділу митного оформлення "Чонгар" митного поста "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 14.06.2019 року, оскільки 13.06.2019 року вважається останнім днем роботи.

З огляду на зазначене, суд відмовляє позивачу в частині позовних вимог про поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді, яка входить до штатного розпису митного поста, що здійснює свою діяльність в територіальних межах КПВВ "Чонгар".

Щодо позовних вимог про стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 14.05.2019 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Обчислення середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).

Відповідності до пункту 2 Порядку, збереження заробітної плати "у всіх інших випадках", до яких відноситься й випадок вимушеного прогулу, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Пунктом 8 Порядку № 100 передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 24.12.1999 року №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Згідно довідки від 30.08.2019 року № 5689/21-70-05 про середньогодинний заробіток, що передує даті звільнення, позивачу нарахований заробіток, що включений до розрахунку середнього заробітку за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню: квітень - 2328,77 грн., травень - 1666,75 грн. Всього розрахована сума доходу за період два місяці, що передують даті звільнення складає - 3995,52 грн.

Враховуючи кількість годин, відпрацьованих ОСОБА_1 за два місяці, що передували звільненню (138,50 год.), середньогодинний заробіток становить 28,85 грн./год. = 3995,52 грн. / 138,50 год.

Суд зазначає, що згідно з наказом митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від12.06.2019 року № 447-о "Про припинення державної служи та звільнення ОСОБА_1 ", державна служба ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення "Чонгар" митного поста "Херсон-центральний" припинена з 13.06.2019 року.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 днем звільнення вважається останній день роботи.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 звільнений з 13.06.2019 року, то цей день є останнім днем роботи позивача. Відтак, розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд здійснює з наступного за днем звільнення дня, тобто з 14.06.2019 року.

При розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд зауважує, що відповідно до наданих відповідачем табелів обліку використаного робочого часу у "відділі митного оформлення "Чонгар" митний пост "Херсон-центральний" /відділ митного оформлення № 2 митний пост "Херсон-центральний", відпрацьований робочий час обліковується відповідачем у годинах, що також підтверджується довідками про доходи ОСОБА_1 від 30.08.2019 року та про середньогодинний заробіток, що передує даті звільнення від 30.08.2019 року.

Отже, при розрахунку часу вимушеного прогулу, суд застосовує норми тривалості робочого часу на 2019 рік, наведені у листі Мінсоцполітики України від 08.08.2018 року № 78/0/206-18.

Так, у Додатку до листа від 08.08.2018 року наведені норми тривалості робочого часу, обраховані у годинах при 40-годинному робочому тижні, складають: у червні - 143 год., у липні - 184 год., у серпні - 167 год., у вересні - 168 год., у жовтні - 176 год.

Позивач звільнений зі служби 13.06.2019 року, тобто за червень 2019 року для розрахунку часу вимушеного прогулу зараховується 71 год., за жовтень 2019 року - 56 год.

Відтак, починаючи з 14.06.2019 року по 09.10.2019 року включно, вимушений прогул складає 646 робочих годин, а тому стягненню на користь позивача підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 18637,00 грн. (28,85 грн. х 646 роб.год. = 18637,00 грн.) з відрахуванням обов`язкових платежів.

Розглядаючи даний спір, суд встановив, що 13.05.2019 року фактично був останнім днем роботи позивача. Період з 14.05.2019 року по 13.06.2019 року (день звільнення) відповідач не виплатив ОСОБА_1 заробітну плату, оскільки вважає цей період прогулом.

Втім, як зазначено судом вище, дані обставини виникли у зв`язку із неприйняттям відповідачем рішення щодо звільнення позивача, тобто внаслідок протиправної бездіяльності суб`єкта призначення.

Таким чином, унаслідок несвоєчасної реалізації відповідачем права позивача на звільнення, ОСОБА_1 був позбавлений права, передбаченого ст. 43 Конституції України, заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків (майнової шкоди) у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом статті 22 ЦК України майнова шкода виражається у формі збитків. В свою чергу збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 09.12.2014 року у справі № 3-188гс14, покладення на особу обов`язку відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди можливе тільки за умови реальної можливості одержання доходу особою, яка вважає, що їй завдано шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 14.05.2019 року по 13.06.2019 року, позивачу не нараховувалася та не виплачувалася заробітна плата, а тому суд вважає, що ОСОБА_1 завдано збитків у вигляді упущеної вигоди, яку позивач повинен був отримати у вигляді заробітної плати.

Для встановлення суми збитків, завданих позивачу, суд приймає за розрахункову величину норми тривалості робочого часу - години, які наведені у довідці про доходи ОСОБА_1 від 30.08.2019 року № 5688/21-70-05, та складають:

- у травні 2019 року - 173 повні планові год. та 115 повних невідпрацьованих год.;

- у червні 2019 року - 143 планові невідпрацьовані год., з яких 71 год. - час вимушеного прогулу, що обрахований після 13.06.2019 року. Тобто, 143 год. - 71 год. = 72 год. упущеної вигоди за червень.

Таким чином, сума майнової шкоди у вигляді не отриманої позивачем заробітної плати за період з 14.05.2019 року по 13.06.2019 року складає 5395,00 грн. = (115 год. х 28,85 грн./год.) + (72 год. х 28,85 грн./год.).

Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у сумі 5395,00 грн. за період з 14.05.2019 року по 13.06.2019 року, завданої протиправною бездіяльністю відповідача.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, суд відмічає наступне.

У судовому засіданні 09.10.2019 року позивач заявив клопотання про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 10400,00 грн. та витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій у сумі 162,00 грн.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав:

- копію договору про надання професійної правничої допомоги від 19.07.2019 року № 19/07/19-Г, укладеного із адвокатом Азаріною Ю.О.;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 19.04.2019 року Серія ДН № 5457;

- детальний опис наданих послуг адвокатом Азаріною Ю.О. на виконання договору № 19/07/19-Г про надання професійної правничої допомоги від 19.07.2019 року в рамках судової справи № 540/1567/19, відповідно до якого загальна вартість витрат на професійну правничу допомогу складає 10400,00 грн. (1600,00 грн. - усні консультації, 2 год.; 2400,00 грн. аналіз судової практики, 3 год.; 4000,00 грн. - аналіз документів та написання позовної заяви, 5 год.; 1600,00 грн. - написання відповіді на відзив, 2 год.; 800,00 грн. - написання заяви про уточнення позовних вимог)

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою… Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач не надав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката через їх не співмірність, у зв`язку з чим, суд погоджується з розміром вказаних витрат та вважає їх співмірними зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами та значенням справи для сторони.

Також позивач просить відшкодувати витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій у сумі 162,00 грн.

На підтвердження зазначених витрат позивачем надані квитанції про відправлення поштової кореспонденції, пов`язаної з розглядом справи, а саме: 25.07.2019 року на суму 38,00 грн., 14.08.2019 року - 31,00 грн., 27.08.2019 року - 31,00 грн., 31,00 грн., 02.10.2019 року - 31,00 грн.

Таким чином, суд задовольняє клопотання позивача про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 10400,00 грн. та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій у сумі 162,00 грн.

Відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Зважаючи на положення статті 371 КАС України суд допускає негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на посаді з 14.06.2019 року та стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 4847,00 грн. з відрахуванням обов`язкових платежів.

Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 КАС України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, у яких обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду докази, які спростовують твердження позивача про порушення його прав, а відтак, не довів правомірність рішення про звільнення позивача із посади за вчинення дисциплінарного проступку.

За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 371 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі щодо не розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 25.04.2019 року про припинення державної служби.

Визнати незаконним та скасувати наказ Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Гоголя, 13, ) від 12.06.2019 року № 447-о "Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ."

Поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 ) на посаді державного інспектора відділу митного оформлення "Чонгар" митного поста "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 14 червня 2019 року.

Зобов`язати Митницю Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Гоголя, 13, ) розглянути по суті заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 ) від 25.04.2019 року про припинення державної служби згідно із п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України "Про державну службу".

Стягнути з Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Гоголя, 13, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 18637 (вісімнадцять тисяч шістсот тридцять сім) грн.

Стягнути з Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Гоголя, 13, ) на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 5395 (п`ять тисяч триста дев`яносто п`ять) грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10400 (десять тисяч чотириста) грн. та витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій у сумі 162 (сто шістдесят дві) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Гоголя, 13, ).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 ) на посаді державного інспектора відділу митного оформлення "Чонгар" митного поста "Херсон-центральний" Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 14 червня 2019 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Гоголя, 13, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 ) заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 4847 (чотири тисячі вісімсот сорок сім) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 18 жовтня 2019 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 106030000