Справа № 554/5146/19
Суддя: Струков О. М.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 17.10.2019 Справа № 554/5146/19
Провадження №2-а/554/160/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

судді Струкова О.М.,

при секретарі Плаксюк І.Ю.,

за участю представника позивача Штанько М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави адміністративну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Полтавській області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області про скасування вимоги головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Полтавській області Пецяк Л.В. від 27.05.2019 року, -

в с т а н о в и в:

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Полтавській області звернулося в суд з позовом до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Полтавській області про скасування вимоги головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Полтавській області Пецяк Л.В. від 27.05.2019 року в частині якою вимагається надати документальне підтвердження про виконання рішення суду та відповідно до висновку № 868 від 15.10.2014 року судової економічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. засл. проф.. М.С. Бокаріуса. Посилаючись на те, що вимога державного виконавця не належить до рішень, які підлягають примусовому виконанню, і є не виконавчим документом. Висновки експерта або спеціаліста носять рекомендаційний характер, не мають статусу документа, що породжує права чи обов`язки у певного суб`єкта чи кола суб`єктів і також не належать до виконавчих документів чи рішень, що підлягають виконанню згідно ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404.

В судовому засіданні представник позивача Штанько М.В . позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Полтавській області Бардінова А.О. до суду не з`явилася, а направила до суду відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позову, а справу розглядати без її участі.

Суд заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у провадженні відділу примусового виконання рішень перебуває виконавче провадження №36228318, з виконання виконавчого листа № 2а-1622/7091/12 від 17.01.2013 року Харківського апеляційного адміністративного суду, про зобов`язання відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві прийняти рішення про призначення, перерахунок та виплату ОСОБА_2 допомоги та страхових виплат у зв`язку із професійним захворюванням відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» з урахуванням, що страховий випадок настав 26.05.2004 p., починаючи з 12.10.2005 року та враховуючи для обчислення середньої заробітної плати (доходу), крім іншого, розмір заробітної плати ОСОБА_2 , яка виплачувалась за трудовим договором, укладеним з Полтавською обласною клінічною лікарнею ім.. М.В. Скліфосовського.

Постановою від 30.01.2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2а-1622/7091/12.

31 травня 2019 року управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Полтавській області отримано вимогу державного виконавця відділу примусового виконання рішень № 02.3/8306 від 27.05.2019 року про виконання рішення суду відповідно до ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду № 2-а-1622/7091/12 від 14.11.2013 року та відповідно до висновку судово-економічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. засл. проф.. М.С. Бокаріуса від 15.10.2014 року № 868.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані н примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень і у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» №1404 під час здійснення виконавчої провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів протоколів, надання доручень, розпоряджень, надання вимог, подання запиті: заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачені; цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», обов`язковими на всій території України є вимоги виконавця щодо виконання рішень. Невиконання виключно законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

За приписами п. 9 p. І Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадку передбачених Законом України «Про виконавче провадження» №1404, та є обов`язковою для виконання органам установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами що надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення йо повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта; спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Водночас, вичерпний перелік рішень, які підлягають примусовому виконанню і є виконавчими документами вказано у ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» №1404.

Зокрема, згідно з п. 1, п. 5 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» №1404 до виконавчих документів, на підставі яких підлягають виконанню рішення, належать, зокрема, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно ч.2 ст. 73 КАС України, яка визначає поняття належності доказів, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.76 КАС України, яка врегульовує поняття та юридичний зміст достатності доказів, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; при цьому, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1 ст.77 КАС України, яка врегульовує поняття та юридичний зміст обов`язку доказування, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, згідно ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З досліджених матеріалів даної адміністративної справи вбачається, що вимога державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Полтавській області Пецяк Л.В. від 27.05.2019 року не належить до рішень, які підлягають примусовому виконанню, і не є виконавчим документом, оскільки висновки експерта або спеціаліста носять рекомендаційний характер, не мають статусу документа, що породжує права чи обов`язки у певного суб`єкта чи кола суб`єктів і також не належать до виконавчих документів чи рішень, що підлягають виконанню, як це зазначено в ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» №1404.

Отже, сукупність встановлених обставин вказує на те, що вимога державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Полтавській області Пецяк Л.В. від 27.05.2019 року № 02.3/8306, що зобов`язує позивача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Полтавській області виконати рішення суду згідно із висновком судової економічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. засл. проф.. М.С. Бокаріуса № 868 від 15.10.2014 року є такою, що прямо суперечить ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» №1404, а тому підлягає скасуванню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 9, 77, 244-246 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 1, 3, 13, 18 Закону України «Про виконавче провадження», -

в и р і ш и в :

Позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Полтавській області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області про скасування вимоги головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Полтавській області Пецяк Л.В. від 27.05.2019 року - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати вимогу головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Пецяк Л.В. від 27.05.2019 року в частині якою вимагається надати документальне підтвердження про виконання рішення суду відповідно до висновку № 868 від 15.10.2014 року судової економічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. засл. проф.. М.С. Бокаріуса.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (вул. Соборності, 45, м Полтава, 36014, ) на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36011, ) сплачену суму судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя О.М.Струков