Справа № 400/238/19
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/238/19
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В.

суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експоагро» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ТОВ «Експоагро», звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати:

- рішення № 1026909/40320248 від 17.12.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 53 від 28.10.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ТОВ «Експоагро»;

- рішення № 1026910/40320248 від 17.12.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 48 від 28.10.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ТОВ «Експоагро»,

- рішення № 1026914/40320248 від 17.12.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 47 від 27.10.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ТОВ «Експоагро»;

- рішення № 1026911/40320248 від 17.12.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 46 від 26.10.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ТОВ «Експоагро»;

- рішення № 1026908/40320248 від 17.12.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 45 від 25.10.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ТОВ «Експоагро»;

- рішення № 1026912/40320248 від 17.12.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 44 від 17.10.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ТОВ «Експоагро»;

- рішення № 1026913/40320248 від 17.12.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 43 від 23.10.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ТОВ «Експоагро»;

- рішення № 1026907/40320248 від 17.12.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 45 від 22.10.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ТОВ «Експоагро».

В обґрунтування позову послався на те, що відповідач безпідставно не здійснив реєстрацію податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки позивач не допускав порушення норм податкового законодавства. Зазначив, що зупиняючи реєстрацію податкових накладених, відповідач не послався на конкретні критерії ризиковості платника податків та не зазначив, які саме документи та / або пояснення необхідно подати для прийняття рішення про реєстрацію податкових наклдних. Не зважаючи на невизначеність підстав, за яких реєстрація податкових накладених була зупинена, позивача надав відповідачу додаткові пояснення та всі наявні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення господарських операцій по податковим накладним. Проте, посилаючись на недання платником податку копій документів, відповідач прийняв оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 року позов ТОВ «Експоагро» - задоволено.

Визнатно протиправними та скасовано рішення ГУ ДФС В Миколаївській області № 1026909/40320248 від 17.12.2018 року, № 1026910/40320248 від 17.12.2018 року, № 1026914/40320248 від 17.12.2018 року, № 1026911/40320248 від 17.12.2018 року, № 1026908/40320248 від 17.12.2018 року, № 1026912/40320248, № 1026913/40320248 від 17.12.2018 року, № 1026907/40320248 від 17.12.2018 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області на користь ТОВ «Експоагро» судовий збір у сумі 1762,00 грн.

В апеляційній скарзі Головне управління ДФС у Миколаївській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 року та ухвалити у справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Експоагро».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив про те, що реєстрація податкових накладних поданих ТОВ «Експоагро» була зупинена на підставі п. 201.16. ст. 201 ПК України, оскільки вони відповідали вимогам п.п. 1.6. п. 1 Критерієв ризиковості платника податків. Також позивачу було запропоновано подати поясненя та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Апелянт звернув увагу на те, що відповідно до оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, підставою для їх прийняття є не надання позивачем письмових пояснень стосовно інформації, зазначеної у податкових накладних, реєстрація яких була зупинена. Апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно не звернув уваги на те, що з наданого позивачем повідомлення з копіями документів для реєстрації податкових накладних, вбачається відсутність розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, завірених належним чином платіжних доручень,копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи. Не надання зазначечених документів є, на думку апелянта, порушенням вимог п. 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ві Єдинову реєстрі податкових накладних, затвердженого Постанововю КМУ № 117 від 21.02.2018 року.

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Експоагро» 04.03.2016 року зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 29).

Основним видом діяльності ТОВ «Експоагро» є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин код КВЕД 46.21 (а.с. 29).

Відповідно до матеріалів справ, 17.10.2018 року ТОВ «Експоагро» (постачальник) уклало договір поставки № К-4317-17-10-2018 (а.с. 64-67) та 19.10.2018 договір поставки № К-4349-19-10-2018 (а.с. 68-72) з ТОВ «Агропросперіс Трейд» (покупець), відповідно до яких постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію українського походження врожаю 2018 кукурудзу 3 класу в обумовлені договором строки. Відповідно до зазначених договорів та Додаткової угоди № 1 до договору № К-4349-19-10-2018 (а.с. 72) загальна кількість товару кукурудзи 2018 року українського походження становить 600,0 тон.

Також, відповідно до матеріалів справи ТОВ «Експоагро» були складені такі податкорві накладні:

- 22.10.2018 року - податкова накладна № 25 про постачання на адресу ТОВ «Агропросперіс Трейд» кукурудзи 3 класу у кількості 52,76 т. на загальну суму 266437,79 грн. (а.с. 33);

- 23.10.2018 року - податкова накладна № 43 про постачання на адресу ТОВ «Агропросперіс Трейд» кукурудзи 3 класу у кількості 103,14 т. на загальну суму 520856,59 грн. (а.с. 35);

- 24.10.2018 року - податкова накладна № 44 про постачання на адресу ТОВ «Агропросперіс Трейд» кукурудзи 3 класу у кількості 86,12 т. на загальну суму 434905,66 грн. (а.с. 36);

- 25.10.2018 року - податкова накладна № 45 про постачання на адресу ТОВ «Агропросперіс Трейд» кукурудзи 3 класу у кількості 157,48 т. на загальну суму 795273,37 грн. (а.с. 37);

- 26.10.2018 року - податкова накладна № 46 про постачання на адресу ТОВ «Агропросперіс Трейд» кукурудзи 3 класу у кількості 32,693 т. на загальну суму 165099,52 грн. (а.с. 38);

- 27.10.2018 року - податкова накладна № 47 про постачання на адресу ТОВ «Агропросперіс Трейд» кукурудзи 3 класу у кількості 38,56 т. на загальну суму 194727,84 грн. (а.с. 39);

- 28.10.2018 року - податкова накладна № 48 про постачання на адресу ТОВ «Агропросперіс Трейд» кукурудзи 3 класу у кількості 55,8 т. на загальну суму 281789,77 грн. (а.с. 40);

- 28.10.2018 року податкова накладена № 53 про постачання на адресу ТОВ «Агропросперіс Трейд» кукурудзи 3 класу у кількості 52,66 т. на загальну суму 265932,79 грн. (а.с. 41).

15.11.2018 року ТОВ «Експоагро» подало зазначені податкові накладні №25, № 43, № 44, № 45, № 46, № 47, № 48, № 53 на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

15.11.2018 року зазначені податкові накладні були прийняті та їх реєстрація була зупинена з посиланням на п.201.16 ст.201 ПК України. У Квитанціях про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено, що ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 91-98).

13.12.2018 позивач надіслав повідомлення № 1 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. У поясненнях позивач зазначив, що орендує земельні ділянки, є сільгоспвиробником, закуповує добрива, насіння, паливо, укладає договори на постачання власної сільгосппродукції та надав первинні документи (у кількості 13 додатків) щодо здійснення господарських операцій (а.с. 107-108).

Згідно матеріалів справи 17 грудня 2018 року контролюючий орган прийняв такі рішення:

- № 1026909/40320248 про відмову у реєстрації податкової накладної № 53 від 28.10.2018 року (а.с. 74-75);

- № 1026910/40320248 про відмову у реєстрації податкової накладної № 48 від 28.10.2018 року (а.с. 76-77);

- № 1026914/40320248 про відмову у реєстрації податкової накладної № 47 від 27.10.2018 року (а.с. 78-79);

- № 1026911/40320248 про відмову у реєстрації податкової накладної № 46 від 26.10.2018 року (а.с. 80-81);

- № 1026908/40320248 про відмову у реєстрації податкової накладної № 45 від 25.10.2018 року (а.с. 82-83)

- № 1026912/40320248 про відмову у реєстрації податкової накладної № 44 від 24.10.2018 року (а.с. 84-85);

- № 1026913/40320248 про відмову у реєстрації податкової накладної № 43 від 23.10.2018 року (а.с. 86-87);

- № 1026907/40320248 про відмову у реєстрації податкової накладної № 25 від 22.10.2018 року (а.с. 88-89).

Всі рішення про відмову в реєстрації податкової накладної містять однакову підставу, а саме: не надання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інфойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що, зупиняючи реєстрацію податкових накладних, відповідач не визначив конкретно якому критерію ризиковості відповідає позивач, зазначивши лише загальне посилання на п.п. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку», що прямо вплинуло на можливість надання у подальшому платником податків відповідних документів. В свою чергу, позивачем були надані податковому органу наявні первинні документи по операціям щодо постачання кукурудзи, зокрема договори поставки, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, та пояснення, що позивач є сільськогосподарським товаровиробником.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При цьому, пунктом 201.16 ст. 201 ПК України визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 5 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі - Порядок № 1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з п. 11 Порядку № 1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Відповідно до п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, і наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція) (пункт 13 Порядку № 1246).

Пунктами 14, 17-18 Порядку № 1246 передбачено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

На момент прийняття у встановленому порядку рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування щодо таких податкової накладної та/або розрахунку коригування проводяться перевірки, визначені пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого).

За результатами таких перевірок формується квитанція про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, яка надсилається платнику податку разом з відповідним рішенням.

В свою чергу, механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 (далі - Порядок № 117).

Відповідно до п. 3 Порядку № 117 податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до ознак, визначених цим пунктом.

У пункті 4 Порядку № 117 визначено, що у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна/розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.

Податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку (п. 5 Порядку № 117).

Ввідповідно до пунктів 6, 7 Порядку № 117 у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 10 Порядку № 117 встановлено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

У справі яка переглядається апеляційним судом, реєстрація податкових накладних позивача були зупинені у зв`язку з тим, що податкові накладні відповідали вимогам п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Колегія суддів зазначає, що листом від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18 Державна фіскальна служба України визначила «Критерії ризиковості платника податку».

Підпунктом 1.6 п. 1 Критеріїв встановлено, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Колегія суддів звертає увагу на те, що окремими положеннями Порядку № 117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

На час виникнення спірних правовідносин Критерії ризиковості платника податку визначені Листом ДФС України від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18, за погодженням з Міністерством фінансів України від 22.03.2018 року, який не є нормативно-правовим актом в розумінні статті 117 Конституції України.

Колегія суддів зазначає, що листи міністерств, інших центральних органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, вони лише мають інформаційний характер і не встановлюють правових норм поведінки, а отже і не спричиняють жодної відповідальності для платника податків за не виконання викладених в них приписів, як, в свою чергу, не дають і податковому органу жодного права зупиняти реєстрацію податкових накладних, використовуючи для цього інформаційний лист.

При цьому, колегія суддів звертає також увагу на те, що фіскальним органом у квитанціях від 15 листопада2018 року, у порушення вимог п. 13 Порядку № 117, не визначено, конкретно якому критерію ризиковості відповідає позивач, а зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.п. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Зазначене прямо впливає на можливість надання у подальшому платником податків відповідних документів.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом не доведено наявності підстав, передбачених чинним законодавством для зупинення реєстрації податкових накладних.

В свою чергу, матеріалами справи підтверджено, що позивачем були надані податковому органу наявні первинні документи по операціях щодо постачання кукурудзи 3 класу.

Апелянт посилався на те, що при розгляді отриманих первинних документів встановлено, що ТОВ «Експоагро» не надано в повному обсязі документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Відсутні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інфойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Вищевказане, на думку апелянта, свідчить про порушення п. 14 Порядку № 117, яким встановлено перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, та який включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

При цьому, пунктом 13 Порядку № 117 визначено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються, зокрема, пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Колегія суддів зазначає, що Головним управлінням ДФС у Миколаївській області не було визначено вичерпного переліку документів, надання яких дало б позивачеві можливість зареєструвати податкові накладні.

В свою чергу, на підтвердження реальності господарських операцій, позивачем було надано до податкового органу наявні договори поставки та додаткові угоди до них, видаткові накладні, ТТН (а.с. 43-73).

Надання цих документів відповідачу підтверджується наявною в матеріалах справи копією пояснень до повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (а.с. 107-108).

При цьому колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга не містить доводів щодо неможливості прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних на підставі наданих позивачем додаткових документів та пояснень.

Згідно з п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

1) ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

2) ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

3) надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

В той же час, посилаючись на відсутність окремих документів, як на підставу для відмови у реєстрації податкових накладних № 25 від 22.10.2018 р., № 43 від 23.10.2018 р., № 44 від 24.10.2018 р., № 45 від 25.10.2018 р., № 46 від 26.10.2018 р., № 47 від 27.10.2018 р., № 48 від 28.10.2018 р., № 53 від 28.10.2018 р., Комісія зобов`язана була чітко вказати перелік таких документів із зазначенням обґрунтування необхідності їх надання.

Саме по собі загальне посилання на ненадання певних документів, можливість подання яких передбачена п. 14 Порядку, не є виконанням вимог щодо форми і змісту індивідуального акту.

Колегія суддів вважає, що позивачем було надано необхідні первинні документи, які не дають підстав для сумніву щодо реальності здійснення господарської операції між позивачем та ТОВ «Агропросперіс Трейд» згідно укладених договорів поставки та доаткових угод до них, на виконання вимог яких складено податкові накладні, у реєстрації яких відмовлено.

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що оскаржувані рішення від 17.12.2018 року про відмову в реєстрації податкових накладних є необґрунтованими та протиправними.

Висновки колегії суддів відповідають правовій позиції КАС ВС, викладеній у постанові цього суду від 23.08.2019 року у справі № 540/2602/18.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначення в рішеннях про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних підстави для прийняття таких рішеннь без зазначенні обставин, якими ця підстава підтверджується, дає суду можливість дійти висновку щодо недоведеності податковим органом наявності обставин, які мають значення для прийняття рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, зокрема такої підстави як ненадання платником податку копій документів, які є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

Всупереч приписів ч. 1 ст. 72, ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77 КАС України, апелянт суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх рішень.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки суду та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, апеляційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експоагро» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 24.10.2019 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.