Справа № 280/3421/19
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 жовтня 2019 року Справа № 280/3421/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Сонгулія О.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» (69037, м.Запоріжжя, вул.Незалежної України, буд. 39-А, офіс 25; )

до Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг (01001, м.Київ, вул.Бориса Грінченка, буд.3; )

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» (далі позивач, ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ», Товариство) з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі відповідач, Нацкомфінпослуг), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Нацкомфінпослуг від 19.04.2019 №222/569/15-3/9-П.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскаржувана постанова винесена всупереч приписам чинного законодавства, яке регламентує повноваження Нацкомфінпослуг, з порушенням порядку застосування заходів впливу, а також без урахування фактичних обставин, що на думку Нацкомфінпослуг свідчать про скоєння правопорушення Товариством. Так, позивач зазначає, що ним було отримано вимогу відповідача про надання пояснень, інформації та документів, однак він вважає, що вимога направлена з перевищенням повноважень, оскільки Нацкомфінпослуг не наділена правом довільно вимагати інформацію та документи від суб`єктів ринку фінансових послуг та встановлювати строки для виконання власних вимог. Також вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем порушено норми Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 № 2319, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за № 2112/22424 (далі Розпорядження №2319) в частині порядку встановлення фактів правопорушень, розгляду матеріалів про такі правопорушення та порядку застосування заходів впливу. Крім того зазначає, що Товариство виконало вимогу та надало запитувані документи, у зв`язку з чим вважає що відсутній склад правопорушення, за вчинення якого до позивача застосовано штрафні санкції.

Ухвалою суду від 22.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 12.08.2019.

08.08.2019 відповідачем заявлено клопотання про проведення засідання в режимі відео конференції, яке ухвалою суду від 09.08.2019 залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 12.08.2019 підготовче судове засідання відкладено на 17.09.2019.

Ухвалою суду від 17.09.2019 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 07.10.2019.

26.09.2019 представником відповідача подано відзив на позовну заяву (вх.39988), за змістом якого відповідач заперечує проти задоволення позову з тих підстав, що відповідно до чинного законодавства Нацкомфінпослуг в межах свої повноважень може вимагати надання необхідної інформації та документів для встановлення наявності правопорушення, однак Товариством не виконано законні вимоги відповідача, у зв`язку з чим до позивача було застосовано штрафні санкції. Вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач керувався нормами Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», який не вимагає надсилання акта про неподання інформації на адресу об`єкта контролю, а також не передбачає можливості його участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення. Крім того, вважає, що на спірні правовідносини не розповсюджуються норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив розглянути справу без його участі.

Ухвалою суду від 07.10.2019 розгляд справи відкладено на 08.10.2019.

08.10.2019 представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.3 ст194 Кодексу адміністративного судочинства України(далі КАС України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи, що всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи без їх участі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши аргументи, заявлені сторонами в обґрунтування позовних вимог та висловлених заперечень, зважаючи на подані докази в їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи та з`ясувавши на їх підставі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

У зв`язку із надходженням звернень громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 щодо врегулювання відносин по договорам з ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ», на підставі п. 12 ч.1 ст. 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та пп. 41 п. 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 № 1070, Нацкомфінпослуг направила на адресу позивача вимогу від 28.03.2019 №6417/15-8, у якій зазначено про необхідність протягом 3 робочих днів з дня отримання цієї вимоги надати одним пакетом документів:

- пояснення чи укладався між Товариством і заявником договір в письмовій формі, якщо так, то надати повну копію такого договору та всіх додатків і додаткових угод до нього;

- у випадку укладення між Товариством та заявником електронних договорів надати:

письмові пояснення щодо використання інформаційно-телекомунікаційної системи чи систем за допомогою якої було укладено такі договори, з обов`язковим зазначенням адреси веб-сайту;

інформацію щодо порядку (процедури), і якій зазначити чітку послідовність (хронологію) всіх дій щодо укладання електронних договорів, вчинених Товариством та заявником в інформаційно-комунікаційній системі та поза нею з обов`язковим зазначенням часу та дати таких дій та наданням копій електронних документів (повідомлень), роздрукованих у паперовій формі, що підтверджують такі дії. Крім того, надати підтвердження відправлення оферти заявнику та прийняття такої оферти (акцепт) споживачем (заявником) у порядку, встановленому частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»;

копії внутрішніх правил надання фінансових послуг Товариства зі всіма змінами та додатками, які діяли в момент укладення договору;

первинні бухгалтерські документи, що підтверджують суму боргу заявника (платіжні доручення, квитанції та інші документи, що підтверджують надання (перерахування) Товариством на підставі договору грошових коштів заявнику та інше);

копію банківських виписок, прибуткових касових ордерів, фіскальних чеків та інших документів, що підтверджують отримання Товариством на підставі договору грошових коштів від заявника у період з моменту укладення договору до моменту надання відповіді на дану вимогу;

копії листування Товариства з заявником (звернення, листи, заяви, скарги, повідомлення, вимоги щодо виконання зобов`язань тощо, надіслані Товариством до заявника та отримані від них, як в електронному так і в паперовому виді, відповіді на такі звернення);

у разі пролонгації дії договору, надати копії документів, на підставі яких здійснювалась така пролонгація;

детальний розрахунок нарахованої Товариством заборгованості заявника, сплаченої та несплаченої у період з моменту укладання договору до моменту надання відповіді на дану вимогу (згідно з Додатком №1, що додається);

у разі звернення до суду, матеріали, що стосуються судових справ по заявнику, позовні заяви, ухвали суду, судові рішення, досудові вимоги тощо;

у випадку відступлення прав вимоги за договорами, надати договір, згідно якого Товариство відступило право грошової вимоги до заявника, з усіма додатками до нього (актами прийому-передачі тощо);

за відсутності заборгованості заявника, належним чином оформлену довідку про відсутність заборгованості;

інші відповідні документи та інформацію (вичерпний пакет документів) за даною справою (а.с.13-14).

15.04.2019 Товариство направило засобами поштового зв`язку відповідь на вимогу від 28.03.2019 №6417/15-8, за змістом якої повідомило запитувану інформацію (а.с.15-17).

17.04.2019 на доповнення до раніше наданої інформації Товариство направило на адресу Нацкомфінпослуг лист №258, до якого було додано запитувані документи (а.с.18-27). Лист направлено засобами поштового зв`язку 17.04.2019 (а.с.28).

На підставі ч.2 ст.42 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» відповідачем складений Акт про неподання інформації Товариством №569/15-3/9 від 18.04.2019, за змістом якого зазначено, що у відповідь на вимогу від 28.03.2019 №6417/15-8 Товариство листом від 15.04.2019 №257 надало інформацію щодо заявників, проте не надано жодного запитуваного документа за вказаною вимогою, зокрема щодо договірних відносин між Товариством і заявниками. Тобто, станом на дату складання Акту, Товариством не в повному обсязі подано до Нацкомфінпослуг запитувану інформацію та документи. Вказане свідчить про вчинення Товариством правопорушення, зазначеного у п.2 ч.1 ст.41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» у вигляді неподання інформації (а.с.69-70). Доказів направлення копії даного Акту на адресу позивача суду не надано.

19.04.2019 відповідачем прийнято постанову № 222/569/15-3/9-П про застосування до Товариства штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого п.2 ч.1 ст.1 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» в частині неподання інформації (а.с.67-68).

Листом №2957/15-8 від 24.04.2019 Нацкомфінпослуг повідомила Товариство про застосування до нього заходу впливу за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, та направила на його адресу копію вищезазначеної постанови (а.с.29).

Не погоджуючись з постановою про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг встановлює Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Не є фінансовими установами (не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій в порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України.

Згідно з п.10 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» державне регулювання ринків фінансових послуг - здійснення державою комплексу заходів щодо регулювання та нагляду за ринками фінансових послуг з метою захисту інтересів споживачів фінансових послуг та запобігання кризовим явищам.

Частиною 1 ст. 21 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється: щодо ринку банківських послуг та діяльності з переказу коштів - Національним банком України; щодо ринків цінних паперів та похідних цінних паперів (деривативів) - Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; щодо інших ринків фінансових послуг - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Указом Президента України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг» від 23.11.2011 №1070/2011 на виконання Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» утворено Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та затверджено Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Згідно пунктів 1, 2 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг), є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України. Нацкомфінпослуг здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством. Нацкомфінпослуг у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Повноваження Нацкомфінпослуг визначені статтею 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Так, згідно з пунктами 10, 12 ч.1 ст.28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції: у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення; надсилає фінансовим установам та саморегулівним організаціям обов`язкові до виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про фінансові послуги та вимагає надання необхідних документів.

Статтею 39 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.40 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу, зокрема, накладати штрафи в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону.

Згідно з п.2 ч.1 ст.41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації - у розмірі від 100 до 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2, 3 ст.41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про застосування штрафних санкцій може бути оскаржено в суді. Штрафи, накладені національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, стягуються у судовому порядку.

Відповідно ч.1 ст.42 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» штрафи, передбачені статтею 41 цього Закону, накладаються Головою, іншими членами національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, а також уповноваженими комісією посадовими особами після розгляду матеріалів, що засвідчують факт правопорушення.

Частиною 2 ст.42 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що про вчинення правопорушення, зазначеного у статті 41 цього Закону, уповноваженою особою, яка його виявила, складається акт, який разом з поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи чи фізичної особи - підприємця та документами, що стосуються справи, протягом трьох днів надсилається посадовій особі, яка має право накладати штраф.

Згідно з ч.6 ст.42 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» посадові особи національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, визначені у частині першій цієї статті, приймають рішення про накладення штрафу протягом 30 днів після надходження документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті. Рішення про накладення штрафу оформляється постановою, що надсилається учаснику ринків фінансових послуг.

Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 №2319, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за №2112/22424, затверджено Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги (далі - Положення №2319).

Відповідно до пункту 1.1 Положення №2319, це Положення розроблене відповідно до Законів України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про страхування», «Про кредитні спілки», «Про недержавне пенсійне забезпечення», інших законів та Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23 листопада 2011 року №1070, з метою встановлення порядку та умов застосування заходів впливу за порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг (далі - заходи впливу), та забезпечення захисту прав споживачів фінансових послуг. Це Положення визначає порядок провадження у справах про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг (далі - справи про правопорушення), механізм прийняття рішень Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Нацкомфінпослуг) про застосування заходів впливу та їх оскарження.

Приписами пункту 1.5 Положення №2319 визначено, що дані та інформація про ознаки порушення законодавства про фінансові послуги може міститися, зокрема, в матеріалах, отриманих на письмову вимогу Нацкомфінпослуг про надання необхідних документів та інформації.

Посадова особа Нацкомфінпослуг при виявленні порушення законодавства про фінансові послуги, за яке застосовується захід впливу, складає акт про правопорушення (пункт 1.11 Положення № 2319).

Належним чином оформлені акт про правопорушення, рішення Нацкомфінпослуг або уповноваженої особи Нацкомфінпослуг про результати розгляду справи про правопорушення вважається надісланим особі, якщо їх надіслано поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис (пункт 1.12 Положення №2319).

Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 Положення №2319 Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу: накладати штрафи в розмірах, передбачених статтею 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Рішення про накладення штрафної санкції (штрафу) на особу за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, приймається у вигляді постанови уповноваженої особи Нацкомфінпослуг.

Розгляд справ про правопорушення та застосування заходу впливу, передбаченого підпунктом 3 пункту 2.1 розділу II цього Положення, належить до повноважень Голови Нацкомфінпослуг або керівників самостійних структурних підрозділів або осіб, які їх заміщують, за напрямами здійснення нагляду за окремими ринками фінансових послуг (пункт 3.2 Положення №2319).

За приписами пунктів 4.1, 4.3 Положення №2319 провадження у справі про правопорушення є обов`язковою передумовою застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1 - 9 пункту 2.1 розділу II цього Положення.

Днем початку провадження у справі про правопорушення є дата складання посадовою особою Нацкомфінпослуг акта про правопорушення.

Акт про правопорушення складається та підписується в двох примірниках не пізніше 15 робочих днів з дати виявлення порушення законодавства про фінансові послуги.

Відповідно до абзацу другого пункту 4.5 Положення № 2319 постанова про накладення штрафних санкцій, передбачених статтею 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», приймається уповноваженою особою Нацкомфінпослуг протягом 30 календарних днів після отримання нею акта про правопорушення та документів, які стосуються справи про правопорушення.

Пунктом 4.9. Положення № 2319 визначено, що примірник акта про правопорушення надсилається особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис не пізніше п`яти днів з дати його складання з повідомленням про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до пункту 4.12 Положення №2319, уповноважена особа Нацкомфінпослуг при підготовці справи про правопорушення, за яке передбачено застосування заходу впливу, визначеного підпунктом 3 пункту 2.1 розділу II цього Положення, до розгляду повинна, серед іншого, перевірити своєчасність повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення.

Пунктом 4.13 Положення №2319 визначено, що уповноважена особа Нацкомфінпослуг вирішує питання, передбачені у пункті 4.12 цього розділу, визначає дату, час та місце розгляду справи про правопорушення, про що повідомляється особа рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи про правопорушення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис.

Керівник або уповноважений представник особи при розгляді справи про правопорушення має право: знайомитися з усіма матеріалами, які є у справі про правопорушення; бути присутнім при розгляді справи про правопорушення; надавати пояснення (у тому числі письмові), заявляти клопотання по суті виявленого порушення (пункт 4.14 Положення №2319).

При цьому, згідно з пунктом 4.15. Положення №2319 відсутність керівника або уповноваженого представника особи в разі якщо про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення він був повідомлений згідно з вимогами пунктів 4.11 та 4.13 цього розділу, не може бути підставою для відкладення розгляду справи про правопорушення.

Рішення про застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1 - 3, 6 - 9 пункту 2.1 розділу ІІ цього Положення, набирають чинності з дня їх винесення Нацкомфінпослуг.4.24. Особа може оскаржити рішення про застосування заходу впливу у встановленому законодавством порядку.

Рішення про результати розгляду справи про правопорушення надсилається особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення за її місцезнаходженням або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття. Рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходу впливу, передбаченого підпунктом 3 пункту 2.1 розділу ІІ цього Положення, може бути оскаржене особою до Нацкомфінпослуг як колегіального органу або до суду, а рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1, 2, 4 - 9 пункту 2.1 розділу ІІ цього Положення, - до суду.

З аналізу викладених норм вбачається, що Нацкомфінпослуг наділена повноваженнями щодо розгляду заяв споживачів про порушення законодавства у сфері ринків фінансових послуг, проводить перевірку фактів, викладених у таких заявах, шляхом направлення на адресу учасників ринків фінансових послуг вимог про надання інформації та документів. На основі аналізу отриманої інформації стосовно порушення уповноважена особа Нацкомфінпослуг обирає та застосовує відповідні заходи впливу. При цьому неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації на вимогу Нацкомфінпослуг становить окремий склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена п.2 ч.1 ст.41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Разом з тим, системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що Положенням №2319 чітко визначений порядок застосування заходів впливу Нацкомфінпослуг. Зокрема, передбачено, що обов`язковою передумовою застосування заходів впливу, є провадження у справі про правопорушення, яке, в свою чергу, здійснюється з повідомленням особи щодо якої здійснюється розгляд такої справи.

Недотримання зазначених процесуальних вимог нівелює право особи, яка притягається до відповідальності, на захист її прав та інтересів в адміністративному досудовому порядку та зумовлює незаконність рішення контролюючого органу, прийнятого за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 826/10418/16 та від 19.09.2018 по справі №815/4569/17.

З матеріалів справи судом встановлено, що в порушення вимог Положення №2319 провадження з розгляду справи про правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, носило формальний характер, оскільки акт про неподання інформації від 18.04.2019 №569/15-3/9 на адресу позивача не надсилався, повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про порушення вимог законодавства у сфері надання фінансових послуг також не направлялось, а постанова про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, винесена на наступний день після складення акту про неподання інформації.

Суд вважає хибними посилання відповідача на відсутність обов`язку направлення акту про неподання інформації на адресу особи, щодо якої розглядається справа про правопорушення в сфері ринків фінансових послуг, а також на те, що участь представника такої особи при розгляді справи про правопорушення не обумовлена нормами Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», та зазначає, що такі посилання суперечать наведеним вище нормам права, оскільки законодавством регламентовано чітку і послідовну процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності за правопорушення на ринку фінансових послуг, обов`язковими етапами якої є надсилання їй відповідного акта про правопорушення та повідомлення про дату, час та місце розгляду її справи, а також надання особі права на подачу та розгляд її заперечень на акт перевірки.

Також безпідставними є посилання відповідача на те, що на дані правовідносини не розповсюджуються норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки позивачем відповідних аргументів не наводилось.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, постанова Нацкомфінпослуг від 19.04.2019 №222/569/15-3/9-П про застосування до позивача штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, є такою, що прийнята відповідачем не у спосіб, що передбачений законодавством України, та без урахування права особи на участь в процесі прийняття цього рішення, що є безумовною підставою для визнання її протиправною та скасування.

При цьому суд також звертає увагу, що позивачем надано докази, які свідчать про фактичне виконання Товариством вимоги 28.03.2019 №6417/15-8, оскільки витребувані інформація та документи були надані.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ».

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері фінансових послуг про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг від 19.04.2019 №222/569/15-3/9-П.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОСТІ ЗАЙМИ понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ», місцезнаходження: 69037, м.Запоріжжя, вул.Незалежної України, буд. 39-А, офіс 25;

Відповідач - Національна комісія, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг, місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Бориса Грінченка, буд.3;

Рішення виготовлено в повному обсязі 21.10.2019.

Суддя М.О. Семененко