Справа № 500/1827/19
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1827/19

22 жовтня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі: судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Тернопільській області звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи ОСОБА_1 , у якому, з урахуванням нової редакції позовної заяви від 05.08.2019 просить стягнути з відповідача податковий борг в сумі 199 684,61 грн, у тому числі по платежах:

- адміністративний штраф та санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в сумі 17000,00 грн;

- штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері РРО в сумі 3000,00 грн;

- податок на додану вартість в сумі 179 684,61 грн.

Позов обґрунтовано тим, що у відповідача наявна заборгованість, яка виникла у зв`язку з несплатою платником податків у розмірі та у строк, установлений Податковим кодексом України (далі - ПК України), узгоджених грошових зобов`язань.

Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, відтак підлягає стягненню в судовому порядку.

На виконання вимог частини 3 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддею надіслано запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи про надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

Згідно з відповіддю відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області від 05.08.2019 громадянин ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що збігається із адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено у справі судове засідання на 26.09.2019 о 14.30 год.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 23.08.2019 разом з повісткою про виклик до суду надіслано відповідачу поштовим зв`язком рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місця реєстрації.

Однак, поштове відправлення із ухвалою про відкриття провадження у справі та повісткою про виклик повернулося на адресу суду відділенням поштового зв`язку без вручення, з відміткою відділення поштового зв`язку «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» з проставленням календарного штемпеля 02.10.2019 (а.с.71-75).

Враховуючи, що станом на 26.09.2019 у суду була відсутня інформація про вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі та судової повістки, то з метою недопущення порушень прав сторін, ухвалою суду від 26.09.2019 розгляд справи відкладено на 22.10.2019, про що повідомлено відповідача ОСОБА_1 за адресою, зареєстрованого місця проживання, шляхом надіслання повістки про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а також шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання на офіційному веб-порталі судової влади України.

Також ухвалою суду від 26.09.2019 допущено заміну позивача Головне управління ДФС у Тернопільській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Тернопільській області.

У судове засідання 22.10.2019 представник позивача не прибув, проте подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання також не прибув, відзив на позов не подав, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В той же час, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням встановленого строку зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 04.04.2019 у справі №820/5676/17.

Суд здійснив всі, передбачені КАС України, заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, оголошення про виклик у судове засідання ОСОБА_1 , яке призначене на 22.10.2019 було розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України 26.09.2019. З моменту оприлюднення оголошення відповідач ОСОБА_1 вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, а його неприбуття не перешкоджає судовому розгляду.

Інших заяв по суті справи, крім позовної заяви, від учасників справи не надходило.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З врахуванням викладеного, судовий розгляд даної справи проведено в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) знаходиться на обліку в Тернопільському управлінні Головного управління ДФС у Тернопільській області як платник податків. У періоди з 07.08.2008 по 15.11.2010 та з 04.04.2017 по 28.02.2019 ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 09.07.2019 (а. с. 12-13).

Згідно з довідкою Головного управління ДФС у Тернопільській області станом на 09.07.2019 за відповідачем рахується податковий борг у загальній сумі 199 684,61 грн, з них:

- по платежу адміністративний штраф та санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в сумі 17000,00 грн;

- по платежу штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері РРО в сумі 3000,00 грн;

- по податку на додану вартість в сумі 179 684,61 грн, що включає 137 286,15 грн основного платежу, 34 321,54 грн штрафних санкцій та 8 076,92 грн пені (а.с.14).

Податковий борг по платежу адміністративний штраф та санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в сумі 17000,00 грн виник у зв`язку з несплатою узгодженого грошового зобов`язання, нарахованого згідно податкового повідомлення-рішення № від 10.04.2018 (а.с.21), відповідно до якого на підставі акта перевірки № 0148/19/00/1403/ від 30.03.2018 (а. с. 24) відповідачу за порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» - реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, збільшено грошове зобов`язання за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 17 000,00 грн.

Податкове повідомлення-рішення № від 10.04.2018 направлено відповідачу поштовим зв`язком рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак не вручене відділенням поштового зв`язку та повернуте 23.05.2018 адресату з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.23).

Вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному та/чи судовому порядку не оскаржувалося, доказів іншого відповідачем не надано.

Наявність у ОСОБА_1 податкового боргу по платежу адміністративний штраф та санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в сумі 17000,00 грн підтверджується також розрахунком суми податного боргу по вказаному платежу (а.с.16), податковий борг відображений в інтегрованій картці платника податків (а.с.37-38).

Податковий борг по платежу штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО у сумі 3000,00 грн виник у зв`язку з несплатою узгодженого грошового зобов`язання, нарахованого згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 10.04.2018 (а.с.22), відповідно до якого на підставі акта перевірки № 0148/19/00/1403/ від 30.03.2018 (а.с.24) за неоприбуткування готівки в повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО в сумі 600,00 грн до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми, що становить 3000,00 грн.

Податкове повідомлення-рішення № від 10.04.2018 направлено відповідачу поштовим зв`язком рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак не вручене відділенням поштового зв`язку та повернуте 23.05.2018 адресату з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.23).

Вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному та/чи судовому порядку не оскаржувалося, доказів іншого відповідачем не надано.

Наявність у ОСОБА_1 податкового боргу по платежу штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО у сумі 3000,00 грн підтверджується також розрахунком суми податного боргу по вказаному платежу (а.с.17), податковий борг відображений в інтегрованій картці платника податків (а.с.35-36).

Податковий борг по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 179 684,61 грн (з них 137 286,15 грн основний платіж, 34 321,54 грн штрафні санкції та 8 076,92 грн пеня) виник у зв`язку з несплатою відповідачем узгодженого грошового зобов`язання визначеного контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні № від 26.06.2018 на загальну суму 171 607,69 грн (137 286,15 грн основний платіж, 34 321,54 грн штрафні санкції) (а.с.26), прийнятого на підставі акта перевірки № 1644/19-00-13-06/ від 05.06.2018 (а.с.28-30).

Податкове повідомлення-рішення № від 26.06.2018 направлено відповідачу поштовим зв`язком рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак не вручене відділенням поштового зв`язку та повернуте 27.07.2018 адресату з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.26 зворот).

Вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному та/чи судовому порядку не оскаржувалось, доказів іншого відповідачем не надано.

Крім того, відповідачу нараховано пеню на суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, не сплачених у встановлені законодавством строки, на загальну суму 8 076,92 грн, що підтверджує розрахунок пені, обчисленої на виявлені органом ДПС суми занижень податкових зобов`язань платника ОСОБА_1 (а.с.27).

Наявність у ОСОБА_1 податкового боргу по податку на додану вартість у загальній сумі 179 684,61 грн підтверджується також розрахунком суми позовних вимог з податкового боргу по податку на додану вартість (а.с.15), податковий борг відображений в інтегрованій картці платника податків (а.с.33-34).

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України, передбачено, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з пунктом 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:

дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (підпункт 54.3.2);

згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (підпункт 54.3.3).

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

При цьому пунктом 42.2 статті 42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до пункту 42.4 статті 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

У даній справі податкові повідомлення-рішення від 10.04.2018 № та №, від 26.06.2018 № , суми по яких становлять податковий борг, слід вважати врученими платнику податків ОСОБА_1 у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення, 23.05.2018 та 27.07.2018 відповідно. З цього часу обчислюється строк сплати платником податків грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом.

Також суд зауважує, що предметом спору у цій справі є стягнення податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями. Предмет спору не стосуються правомірності прийняття податковим органом податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Тобто, незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник повинен сплатити пеню у розмірі, який залежить від періоду прострочення.

Судом встановлено, що податковий борг відповідача виник внаслідок несплати платником податків сум грошових зобов`язань, донарахованих за результатами перевірок податковим органом, які є узгодженими та підлягали до сплати у відповідні строки, встановлені пунктом 57.3 статті 57 ПК України.

Підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом; грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У зазначені строки грошові зобов`язання відповідачем не сплачені, а тому у відповідності до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України вважаються сумою податкового боргу.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум грошових зобов`язань, податковим органом вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу у встановленому законодавством порядку.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Так, на адресу відповідача засобами поштового зв`язку була надіслана податкова вимога №27030-17 від 20.08.2018 на суму податкового боргу 182 771,39 грн, податкова вимога не вручена відділенням поштового зв`язку та повернута 28.09.2018 адресату з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.32).

В силу положень пункту 42.4 статті 42, пункту 58.3 статті 58 ПК України слід вважати, що податкова вимога вручена платнику податків ОСОБА_1 у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення, 28.09.2018. Податковий борг з часу надіслання податкової вимогу у відповідача не переривався.

Вказана вимога в адміністративному та/чи судовому порядку не оскаржувалась, доказів іншого відповідачем не надано.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Головне управління ДПС у Тернопільській області після вжиття всіх необхідних заходів, передбачених ПК України для стягнення податкового боргу з платника податків - фізичної особи, з дотриманням строків, визначених у статті 95 цього Кодексу, звернулось до суду.

Також суд звертає увагу, що податковий борг виник і рахувався за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , державна реєстрація припинення підприємницької діяльності якого проведена 28.02.2019.

Порядок погашення грошових зобов`язань або податкового боргу в разі ліквідації платника податків, не пов`язаного з банкрутством, регламентує стаття 97 ПК України. У цій статті під ліквідацією платника податків розуміється ліквідація платника податків як юридичної особи або державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрація у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), внаслідок якої відбувається закриття їх рахунків та/або втрата їх статусу як платника податків відповідно до законодавства (пункт 97.1 статті 97 ПК України).

У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи (абзац другий пункту 97.3 статті 97 ПК України).

Відповідно до пункту 97.4 статті 97 ПК України особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків, є: стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, - така фізична особа (підпункт 97.4.3).

Отже, стягнення податкового боргу стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 має здійснюватися з фізичної особи ОСОБА_1 , який є належним відповідачем у даній справі.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати податкового боргу не надав, а також не подав заперечень щодо його наявності та розміру, доводи позивача не спростував.

Таким чином, оскільки за відповідачем, як за особою відповідальною за погашення податкового боргу стосовно себе як фізичної особи-підприємця, обліковується податковий борг на загальну суму 199 684,61 грн, щодо наявності та розміру якого відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву, не надано доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги належить задовольнити повністю та стягнути податковий борг з ОСОБА_1 .

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З урахуванням цих положень витрати позивача - суб`єкта владних повноважень зі сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом із відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 72-77, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Тернопільській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути в дохід державного та місцевого бюджетів з фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) податковий борг в загальній сумі 199 684,61 грн (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят чотири грн 61 коп.), з них:

- по платежу адміністративний штраф та санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в сумі - 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч грн 00 коп), який перерахувати на р/р НОМЕР_2 , код банку одержувача 37977726, МФО 899998, код платежу 21081500;

- по платежу штрафні санкції за порушення законодавства про патентування норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері РРО у розмірі - 3000,00 грн (три тисячі грн 00 коп), який перерахувати на р/р НОМЕР_4, код банку одержувача 38038156, МФО 899998, код платежу 21080900;

- по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі - 179 684,61 грн (сто сімдесят дев`ять тисяч шістсот вісімдесят чотири грн 61 коп.), які перерахувати на р/р НОМЕР_3 , код банку одержувача 38038156, МФО 899998, код платежу 14010100.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Позивач: Головне управління ДПС у Тернопільській області (вулиця Білецька, 1, місто Тернопіль, 46003, ідентифікаційний код юридичної особи в );

Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

Повний текст рішення складено та підписано 22.10.2019.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

Згідно з оригіналом:

Суддя Чепенюк О.В.