Справа № 640/810/19
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/45
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

23 жовтня 2019 року № 640/810/19

За позовом ОСОБА_1

До Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

Про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

Суддя О.В.Головань
Обставини справи:
Позовні вимоги заявлені про:

визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо неврахування до розміру пенсії, перерахованого з 01.01.2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 доплат, які були враховані ОСОБА_1 до попереднього розміру пенсії, а саме: щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці, премія);

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок з 01.01.2018 р. раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, обчисленої відповідно до пп. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103, з урахуванням доплат, які були обчислені йому до попереднього розміру пенсії (тобто, усіх складових, які було враховано в попередньому розмірі пенсії), а саме: щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці, премія), з розрахунку 80% його грошового забезпечення та без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 заборгованість по пенсії, що утворилася з 01.01.2018 р. у зв`язку з неправильним її нарахуванням по день фактичного перерахунку.

Ухвалою суду від 30.01.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у матеріалах справи доказами без виклику сторін.

18.02.2019 р. до суду надійшов відзив на позов.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, звільнений з військової служби наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 05.12.2013 р. №233, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві та відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" отримує пенсію за вислугу років.

При призначенні пенсії її загальний розмір було обраховано відповідно до відомостей його грошового забезпечення, зазначених у розрахунковій книжці серії НОМЕР_2 , виданій Фінансовим управлінням Генерального штабу ЗСУ, а також довідки від 12.12.2013 р. №305/849 для обчислення пенсії з додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 місяці підряд перед звільненням, з розрахунку 80% грошового забезпечення, враховуючи надбавку за виконання особливо важливих завдань, надбавку за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці, премію.

У квітні 2018 року позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб".

Перерахунок пенсії здійснено з врахуванням трьох складових окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, без врахування додаткових видів грошового забезпечення, які були включені до попереднього розміру пенсії, у розмірі 70% грошового забезпечення, з застосуванням максимального обмеження розміру пенсії у розмірі не більше 13 730 грн. - десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

У вересні 2018 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з заявою щодо проведеного перерахунку його пенсії з 01.01.2018 р.

Листом від 12.10.2018 р. Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві надано відповідь за №93304/02/Д-7655, згідно якої повідомлено, що перерахунок пенсії з 01.01.2018 року здійснено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 року №103.
Позивач ОСОБА_1 вважає дії щодо перерахунку розміру його пенсії протиправними з таких підстав.

Позивач посилається на порушення вимог ст. 58 Конституції України щодо зворотної дії актів законодавства в часі, оскільки до позивача застосовано законодавства, що набуло чинності після призначення йому пенсії.

Ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. №2262-XII пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тобто, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці, премія як щомісячні види грошового забезпечення враховуються для обчислення розміру пенсії, тоді як відповідач з 01.01.2018 р. протиправно виключив ці види грошового забезпечення з розрахунку пенсії.

Позивач зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсії, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

Тобто, при застосуванні положень вказаної постанови №103 відповідач мав три визначені нею складові взяти у розмірах, визначених станом на 01.03.2018 р., а решту складових грошового забезпечення, які увійшли до попереднього розрахунку його пенсії, мав залишити без змін.

Згідно з ч. 3 ст. 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Щодо обмеження максимального розміру пенсії позивач зазначає, що ч. 7 ст. 43 Закону №2262-XII, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, не підлягає застосуванню до позивача, оскільки йому пенсія була призначена до 01.01.2016 р., відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 р. № 911-VIII.

Щодо зменшення процентного відношення основного розміру пенсії з 80% до 70% позивач зазначає, що на нього не поширюються обмеження, передбачені Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 р. № 1166-VII, оскільки позивач набув право на пенсію до 01.05.2014 р., з врахуванням положень п. 2 Розділу IV Закону.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідач зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, який визначено постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. №45.

Нові умови грошового забезпечення військовослужбовців визначені постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Перерахунок пенсії позивача проведено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб", прийняту на виконання вказаних вище актів законодавства.

Згідно з п. 1 постанови №103 пенсія позивачу перерахована з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, без врахування додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідач зазначає, що складові грошового забезпечення визначаються на підставі довідки, яка є єдиною підставою для перерахунку пенсії, і саме на підставі відповідної довідки було визначено складові грошового забезпечення станом на 01.01.2018 р.

З посиланням на положення ст. 13 Закону №2262-XII відповідач зазначає, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення згідно зі змінами, внесеними Законом України від 27.03.2014 р. № 1166-VII, і в цьому відсотковому відношенні позивачу було здійснено перерахунок пенсії.

Відповідач зазначає, що до перерахунку розміру пенсії позивача має застосовуватися законодавство станом на час перерахунку, а не на момент виникнення у позивача права на пенсію.

Щодо максимального обмеження розміру пенсії відповідач посилається на положення Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 р. № 3668-VI, яка передбачає відповідне обмеження - десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідне обмеження також передбачене ч. 7 ст. 43 Закону №2262-XII.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. №2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно зі ст. 43 Закону №2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. №45.

П. 1 Порядку №45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

30.08.2017 р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до п. 10 постанови №704 ця постанова набирає чинності з 01.03.2018 р.

Отже, з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08. 2017 р. №704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.

Відповідно до п. 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. №3-1, про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії. Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку №45.

Аналіз наведених норм щодо порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, свідчить про необхідність здійснення таких послідовних дій: Міністерство оборони України повідомляє Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення; Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України; Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки; довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено чинним нормативно-правовими актами.

Таким чином, перерахунок пенсії позивача може бути здійснений Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві виключно на підставі довідки уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.
Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі №636/662/17 та від 03 липня 2018 року у справі №709/2728/16-а.

В матеріалах справи міститься довідка Фінансового управління Генерального штабу ЗСУ від 19.03.2018 р., згідно з якою для визначення розміру грошового забезпечення позивачу враховуються посадовий оклад 9020 грн., оклад за військовим званням 1 480 грн., надбавка за вислугу років 5 250 грн.

Разом з тим, матеріали справи не містять довідки уповноваженого органу про розмір додаткових видів грошового забезпечення станом на 2018 р., що враховуються для перерахунку пенсії, та доказів не врахування відповідачем при проведенні перерахунку пенсії позивача усіх складових грошового забезпечення, зокрема надбавку за виконання особливо важливих завдань, надбавку за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці, премію.

Суд звертає увагу на ту обставину, що відповідна довідка з усіма її складовими має надаватися саме до органу Пенсійного фонду України, який на її підставі проводить відповідний розрахунок.

Якщо орган Пенсійного фонду України по факту отримання відповідної довідки проводить розрахунок пенсії без врахування всіх її складових, це може бути предметом оскарження, як це відбувається щодо питання застосування відповідачем положень п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103.

Проте, якщо відповідна довідка не була надана уповноваженим органом до органу Пенсійного фонду України, суд не має підстав її витребовувати та на її підставі зобов`язувати відповідача проводити відповідний розрахунок пенсії, оскільки суд оцінює на відповідність вимогам законодавства рішення, дії та бездіяльність відповідача, проте не перебирає на себе його функції та не проводить розрахунок пенсії.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині за відсутності підтвердження наявності відповідних складових грошового забезпечення позивача відповідною довідкою уповноваженого органу.

У суду також відсутні підстави для висновку щодо допущення Фінансовим управлінням Генерального штабу ЗСУ бездіяльності щодо її надання відповідачу, оскільки відповідні дії чи бездіяльність уповноваженого органу не є предметом розгляду у справі.

Щодо застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. № 103 до правовідносин сторін суд зазначає наступне.

Згідно з п.2 постанови КМУ від 21.02.2018 р. № 103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

В позовній заяві позивач також посилається на протиправність застосування вказаних положень під час перерахунку та виплати йому пенсії.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 р. у справі №826/3858/18 визнано протиправними та нечинними п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Вказане судове рішення залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 р. і набуло законної сили.

Згідно з вказаним рішенням, надаючи оцінку відповідності актам вищої юридичної сили оскаржуваним положенням постанови №103 та Порядку №45, суд дійшов висновку про те, що постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка почала діяти з 1 березня 2018 року і передбачає визначення розміру грошового забезпечення військовослужбовців відповідно до займаних посад, з урахування коефіцієнтів, визнано такою що втратила чинність Постанова КМУ №1294.
Отже, частина третя статті 43 Закон №2262-ХІІ передбачала, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Водночас пункти 1 та 2 спірної постанови №103, встановлюють відсоткове зменшення виплати пенсії військовослужбовцям та пункт 5 і додаток 2 Порядку, звужують складові грошового забезпечення, які підлягають врахуванню при обрахунку пенсії вказаним особам (зокрема позивачу), відтак звужують зміст вже існуючих прав таких осіб.
Рішенням Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005 звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу права і свобод - це зменшення, зокрема, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.
Крім того, Конституційний Суд України, надаючи офіційне тлумачення основних визначальних норм в сфері пенсійного забезпечення військовослужбовців, та деяких інших осіб (Рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015 року № рп-4/2015) констатував: "Аналіз наведених положень Закону (2262-ХІІ) вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63)".
Також в даному Рішенні Конституційний Суд України наголосив, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.
Верховний Суд України також у постанові від 10 березня 2015 року у справі № 21-70а15 вказав на те, що будь-які надбавки, підвищення, доплати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Аналізуючи наведені норми пенсійного законодавства, можна зробити висновок про те, що пункти 1, 2 спірної Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку, затвердженого Постановою №45 щодо складових грошового забезпечення для перерахунку пенсій, звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, з огляду на те, що скасовують надбавки, доплати, підвищення і премії, які отримував військовий пенсіонер під час служби, та які враховувались при попередніх перерахунках пенсій.
Отже, відповідач, визначаючи новий порядок перерахунку раніше призначених пенсій, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, не враховував всі види грошового забезпечення військовослужбовців, вичерпний перелік яких встановлений Законом №2011-ХІІ, і які відображають умови, особливості військової служби кожної особи, яка має право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.
Відтак, оскаржувані пункти постанови №103, всупереч вимогам статей 13, 43, частини четвертої статті 63 та частини третьої статті 11 Закону №2262-ХІІ, змінюють умови і норми пенсійного забезпечення військовослужбовців, зокрема позивача.

Суд враховує вказані висновки і факт визнання вказаних нормативно-правових актів нечинними в порядку ч. 4 ст. 78 КАС України окремо не надає оцінку посиланням позивача на невідповідність вказаних нормативно-правових актів актам вищої юридичної сили, оскільки вони були предметом судового розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Відповідно, вказані нормативно-правові акти втрачають чинність з 05.03.2019 р., і не можуть застосуватися відповідачем для нарахування пенсії позивачу з цієї дати.

Водночас, чинним законодавством не визначено наслідків визнання нормативно-правового акту протиправним щодо правовідносин, які мали місце під час його чинності, і для визначення цих наслідків суд керується ст. 6 КАС України, згідно з якою суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з правовою позицією ЄСПЛ, висловленою, зокрема, у п. 31 рішення від 26.06.2014 р. у справі SUKHANOV AND ILCHENKO v. UKRAINE (заяви № 68385/10 та 71378/10) що стосується соціальних виплат, стаття 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату в якості права на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (див. ухвалу щодо прийнятності у справі "Стек та інші проти Сполученого Королівства" (Stec and Others v. the United Kingdom) [ВП], заяви № 65731/01 та № 65900/01, п. 54, ECHR 2005-X); про важливість такого інтересу також має свідчити застосування статті 1 Першого протоколу (див. рішення від 15 вересня 2009 року у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 39).
Щодо підстав втручання у право власності на визначені соціальні виплати з огляду на їх розмір ЄСПЛ виклав свою позицію у пп. 52, 53 вказаного рішення, згідно яких, зокрема, Суд зазначає, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (див. рішення у справі "Хонякіна проти Грузії" (Khoniakina v. Georgia), № 17767/08, п. 72, від 19 червня 2012 року).
Суд повторює, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі "Колишній Король Греції та інші проти Греції" (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII). http://hudoc.echr.coe.int/eng?i=001-145014; https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/974_a16.

Оскільки нормативно-правові акти, на підставі яких позивачу, починаючи з 01.01.2018р., зроблено розрахунок розміру пенсії, визнані в судовому порядку протиправними, втручання у право власності позивача не може бути визнано законним.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що хоча відповідач як суб`єкт владних повноважень, починаючи з 01.01.2018 р., керувався чинними нормативно-правовими актами для розрахунку розміру пенсії позивача, з огляду на наступне визнання їх протиправними позивачу має бути проведено перерахунок пенсії без врахування передбачених вказаними нормативно-правовими актами обмежень.

З врахуванням викладеного суд визнає обґрунтованими посилання позивача на протиправність застосування до нього положень п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 під час здійснення перерахунку та виплати пенсії, починаючи з 01.01.2018 р.

Зокрема, з врахуванням висновків суду у справі №826/3858/18 протиправним є неврахування всіх видів грошового забезпечення військовослужбовців, вичерпний перелік яких встановлений Законом №2011-ХІІ, і які відображають умови, особливості військової служби кожної особи, яка має право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, і які нараховувались позивачу під час виходу на пенсію.

Проте, з огляду на відсутність відповідної довідки Фінансового управління Генерального штабу ЗСУ про додаткові види грошового забезпечення на виконання вимог Порядку №3-1 для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018р., зобов`язати відповідача зробити перерахунок не можуть бути задоволені, тоді як наявний у матеріалах справи розрахунок станом на 09.04.2015 р. р. (з врахуванням всіх складових) містить розмір пенсії без врахування підвищення, і його застосування призведе до зменшення розміру пенсії позивача.

В той же час, суд позбавлений можливості прийняти рішення під умовою видачі нової довідки про складові грошового забезпечення, оскільки це суперечило б вимогам ч. 7 ст. 246 КАС України.

Щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача суд зазначає наступне.

Згідно ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.11 р. № 3668-VI (в редакції Закону №213-VIII від 02.03.2015 р., станом на 01.01.2018 р.) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Згідно п. 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.
Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Згідно з матеріалами справи максимальне обмеження розміру пенсії позивача у 2018 р. визначено відповідачем з урахуванням Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", ст. 7 якого установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Зокрема, згідно наданого розрахунку пенсії станом на 01.01.2018 р. її основний розмір визначено 13 730 грн.

Застосування до позивача саме обмеження максимального розміру пенсії згідно з Законом № 3668-VI також підтвердив і відповідач у поданому відзиві.

За таких обставин суд не вважає за необхідне надавати оцінку посиланням позивача на протиправність застосування до нього положень ч. 7 ст. 43 Закону №2262-XII, яким також передбачено максимальне обмеження розміру пенсії, оскільки ці акти законодавства не підлягали до застосування.

Також суд зазначає, що під час розгляду Верховним Судом справ за №127/4270/17 (постанова від 15.04.2019 р.) надавалася оцінка посиланням органу пенсійного фонду на застосування положень п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI до перерахунку розміру пенсій, призначених до 01.01.2016 р., проте, лише щодо аб. 1, тоді як застосуванню положення аб. 2 цього пункту, який безпосередньо стосується пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом, оцінка не надана і правова позиція щодо цього не висловлена.

За таких обставин суд не вважає за можливе застосовувати правову позицію, викладену у вказаній постанові.

З врахуванням викладеного до перерахунку пенсії позивача на загальних підставах підлягають до застосування положення Закону № 3668-VI і передбачені ним обмеження.

При чому, відповідні обмеження максимального розміру пенсії були наявні у Законі №3668-VI і в його первісній редакції, станом до призначення позивачу пенсії у грудні 2013 р., тому посилання позивача на неможливість застосування до нього положень законодавства, що набуло чинності після призначення йому пенсії, в будь-якому випадку є необґрунтованим.

Щодо процентного відношення розміру пенсії до розміру грошового забезпечення суд зазначає наступне.

Згідно з п. 23 р. ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 р. №1166-VII до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" внесено зміни - цифри "80" замінено цифрами "70".

Згідно з п. 2 р. IV вказаного Закону зміни, передбачені розділами II і III, набирають чинності з 1 квітня 2014 року.

Згідно змісту вказаних положень Закону №1166-VII в них не визначено порядок їх застосування відносно осіб, яким станом на час набрання ними чинності призначено пенсію, і відносно осіб, яким призначено пенсію після 01.04.2014 р. як це зроблено у п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI.

Відповідно, за загальним правилом вказані зміни до ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ підлягають до застосування лише щодо пенсій, призначених з 01.04.2014 р., тоді як позивачу пенсія була призначена раніше, і в цій частині посилання позивача на протиправність відповідних дій відповідача суд вважає обґрунтованими.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Вказана правова позиція висловлена у рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 р. у зразковій справі №Пз/9901/58/18 (№240/5401/18) - щодо зменшення відсоткового значення грошового забезпечення при перерахунку пенсій військовослужбовцям.

За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання виплатити заборгованість по пенсії, що утворилася з 01.01.2018 р. у зв`язку з неправильним її нарахуванням по день фактичного перерахунку, то в цій частині суд не вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки з огляду на мотивувальну частину рішення перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018р. може бути проведений лише ні підставі відповідної довідки Фінансового управління Генерального штабу ЗСУ про додаткові види грошового забезпечення, виданої на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців, з врахуванням відсоткового значення грошового забезпечення 80%.

Окремо суд зазначає, що не може визнати обґрунтованими посилання позивача на порушення ст. 22 Конституції України при проведенні перерахунку пенсії, оскільки розмір пенсії позивача згідно проведеного перерахунку з 01.01.2018 р. збільшився у порівнянні з тим, який був до 01.01.2018 р. згідно з долученими до матеріалів справи розрахунками.

Суд зазначає, що звуження змісту та обсягу існуючого права позивача на пенсію може мати місце у випадку зменшення його розміру, а не зменшення однієї зі складових формули розрахунку, яка сама по собі об`єктом гарантії ст. 22 Конституції України не є.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 р. з розрахунку 70% грошового забезпечення.

3. В задоволенні позовних вимог відмовити.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення
виготовлено і підписано 23.10.19 р.