Справа № 820/3498/18
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 жовтня 2019 року

Київ

справа №820/3498/18

адміністративне провадження №К/9901/68696/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Губської О. А.,

суддів: Білак М. В., Загороднюка А.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом ФОП ОСОБА_1 до Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області, третя особа - Нововодолазький ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області, про визнання протиправним та скасування рішення, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ФОП ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року, прийняту у складі колегії суддів: Подобайло З.Г. (головуючий), Григорова А.М., Лях О.П.

І. Суть спору:

1. ФОП ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області, в якому просила суд визнати протиправним та скасувати рішення №192 від 26.10.2017 "Про встановлення дорожніх знаків 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено" на вул. Заводська в смт. Нова Водолага.

2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішення відповідача прийняте з порушенням вимог чинного законодавства. Дане рішення, на думку позивача, свідчить про втручання органів місцевого самоврядування в фінансово-господарську діяльність підприємств, створює перепони та бюрократичну тяганину позивачу при здійсненні господарської діяльності.

3. Відповідач позов не визнав. У відзиві на позов наполягав на безпідставності останнього та просив відмовити в його задоволенні.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

4. На балансі відповідача перебуває дорога з твердим покриттям по вул. Заводській в смт Нова Водолага, яка є дорогою загального користування мешканців відповідної територіальної громади, що не заперечується сторонами по справі.

5. До відповідача надійшов лист - звернення депутата по виборчому округу № 14 ОСОБА_4 з проханням встановлення дорожнього знаку по вул. Пушкіна біля будинку № 45 в смт Нова Водолага з метою обмеження проїзду вантажного транспорту до заводу "Буддеталь".

6. Головою Нововодолазької селищної ради на адресу Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області направлено звернення № 1271 від 13.07.2017 з проханням проведення погодження щодо встановлення дорожніх знаків, а саме: 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено" на вул. Заводській смт Нова Водолага при виїзді з вул. Пушкіна, на яке останнім надано відповідь від 18.08.2017, зі змісту якої вбачається, що за вказаною адресою було здійснено вихід та проведено обстеження, в результаті чого погоджено та видано технічні умови для встановлення зазначеного дорожнього знаку у відповідності до ДСТУ 4100:2014, проте, вказане погодження видано з застереженням щодо того, що таке вважається погодженим лише при наявності інших альтернативних виїздів з промислової території та підприємств, які розташовані на даній території та видано схему організації дорожнього руху.

7. 26.10.2017 відповідачем прийнято рішення № 192, у п.1 якого міститься вказівка про доручення службі благоустрою встановлення дорожнього знаку 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено" на вул. Заводській смт Нова Водолага, а п.2 свідчить про вказівку підприємствам, які розташовані на даній території, в місячний термін привести в належний стан альтернативний виїзд та в`їзд до промислової зони.

8. Вважаючи вказане рішення незаконним та таким, що порушує її права, позивач звернулася з вказаним позовом до суду.

ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

9. Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 15 серпня 2018 року позов задовольнив.

10. Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що виключно в разі наявності інших альтернативних виїздів з промислової території та підприємств, які розташовані на території за адресою Харківська обл. смт. Нова Водолага , вул. Заводська, набуває законної сили погодження правоохоронного органу на встановлення знаку, як підстава для прийняття відповідного рішення. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів з приводу того, чи дійсно є альтернативний виїзд з вищевказаної промислової території, якщо так, чи придатний він для користування.

11. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено.

12. Харківський апеляційний адміністративний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що документи, додані до суду апеляційної інстанції та які містяться в матеріалах справи свідчать про наявність альтернативного виїзду з промислової території та підприємств, що розташовані на території по вулиці Заводській смт Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, що і було передумовою для прийняття оскаржуваного рішення виконавчого комітету Нововодолазької селищної ради від 26 жовтня 2017 року № 192. Тобто , вимоги т.в.о. начальника Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП України в Харківській області щодо наявності альтернативного виїзду з промислової території та підприємств, що розташовані на даній території, відповідачем виконані. Оскаржуване рішення прийнято виконавчим комітетом Нововодолазької селищної ради як виконавчим органом органу місцевого самоврядування в межах своєї компетенції.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

13. Не погоджуючись з такими рішеннями суду апеляційної інстанції, позивач подала касаційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права.

14. У скарзі позивач просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

15. Свої вимоги скаржник мотивує тим, що оскаржуване рішення відповідача було прийнято за відсутності відповідних повноважень у органу місцевого самоврядування і за відсутності відповідних умов (підстав) щодо встановлення дорожнього знаку. Крім того, при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем взагалі не досліджувалося питання наявності альтернативного виїзду з промислової території та підприємств, що розташовані на даній території. Відповідачем не було надано жодних належних і допустимих доказів наявності у позивача іншого альтернативного в`їзду і виїзду з його промислової зони, як необхідної умови встановлення дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» та, в разі наявності, чи придатний він для користування. Також суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що встановлення такого заборонного дорожнього знаку як 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» згідно ДСТУ 4100-2014 може бути встановлено для розвантаження автомобільної дороги. Проте вказане питання відповідачем перед прийняттям оскаржуваного рішення також не досліджувалося та не встановлювалося. Так, автомобільна дорога по вул. Заводській не має ніяких під`їздів до житлових будинків, розташованих на вказаній вулиці, оскільки до вказаних житлових будинків маються під`їзди з іншої вулиці, яка є паралельною до вулиці Заводська. Також скаржник зазначає, що вулиця Заводська, по своїй суті, являється в`їздом до промислової зони, в якій знаходиться декілька працюючих підприємств, які в своїй господарській діяльності використовують вантажні автомобілі, в зв`язку з чим встановлення дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» фактично являється блокуванням господарської діяльності підприємств, зокрема і господарської діяльності ФОП ОСОБА_1

16. Відповідач у відзиві на касаційну скаргу посилається на те, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням процесуальних норм на підставі повно та всебічно з`ясованих обставинах справи, а тому не підлягає скасуванню.

V. Джерела права й акти їх застосування

17. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

18. За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

19. Відповідно до статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

20. Згідно із статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

21. Відповідно до статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

22. Згідно із підпунктом першим пункту а) статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

23. Відповідно до частини шостої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

24. Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільна дорога - лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів; вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів.

25. Згідно із частиною першою статті 7 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги загального користування є складовою Єдиної транспортної системи України і задовольняють потреби суспільства в автомобільних пасажирських і вантажних перевезеннях.

26. Відповідно до частини першої статті 16, статті 17, п. 1, п. 2 частини першої статті 19 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться. Основними обов`язками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами.

27. Відповідно до пункту сьомого статті 20 Закону України «Про автомобільні дороги» органи місцевого самоврядування в частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів мають право обмежувати або забороняти рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, визначені для них державними стандартами, у разі відсутності відповідного спеціального погодження.

28. Згідно із статтею 32 Закону України «Про автомобільні дороги» користувачі автомобільних доріг мають право на: безперервні, безпечні та зручні умови руху; отримання оперативної інформації про дорожні умови та напрямки руху; відшкодування збитків у порядку, визначеному законом.

Користувачі автомобільних доріг зобов`язані:

1) дотримуватися вимог правил дорожнього руху;

2) використовувати транспортні засоби, конструкція та технічний стан яких відповідають вимогам установлених в Україні правил, норм та стандартів;

3) не забруднювати проїзну частину та смугу відведення доріг;

4) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

5) повідомляти відповідні дорожньо-експлуатаційні організації або відповідний підрозділ Національної поліції про виявлення перешкоди дорожньому руху;

6) не завдавати своїми діями шкоди автомобільним дорогам, їх складовим та користувачам цих доріг;

7) нести відповідальність за шкоду, заподіяну автомобільним дорогам, згідно із законом.

29. Відповідно до статті 1 Закону України «Про дорожній рух» закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

30. Згідно із статтею 3 Закону України «Про дорожній рух» державне управління у сфері дорожнього руху та його безпеки здійснюється Кабінетом Міністрів України, спеціально уповноваженими на це центральними органами виконавчої влади, органами виконавчої влади в Автономній Республіці Крим, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

31. Відповідно до п. 8. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

32. Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

33. Відповідно до підпункту 3.3 пункту 3 розділу 33 «Заборонні знаки» Правил дорожнього руху «Рух вантажних автомобілів заборонено», заборонено рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

34. Згідно із статтею 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: видає відповідно до закону дозволи на рух окремих категорій транспортних засобів; у випадках, визначених законом, видає та погоджує дозвільні документи у сфері безпеки дорожнього руху.

VI. Висновок Верховного Суду

35. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

36. Аналіз наведених вище положень норм Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про автомобільні дороги» дає підстави для висновку, що забезпечення безпеки дорожнього руху, благоустрій доріг та пішохідних шляхів здійснюється органами місцевого самоврядування у віданні яких вони знаходяться.

37. Так, як вбачається з матеріалів справи, дорога з твердим покриттям по вулиці Заводській смт Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області є комунальною власністю Нововодолазької селищної ради та перебуває на балансі Відділу житлово-комунального господарства, благоустрою, інфраструктури, транспорту та охорони навколишнього середовища Нововодолазької селищної ради, що підтверджується довідкою від 21.05.2018 № 1133.

38. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про наявність у виконавчого комітету Нововодолазької селищної ради компетенції щодо прийняття оскаржуваного рішення та встановлення відповідного знаку.

39. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваного рішення став, зокрема, лист-звернення депутата Нововодолазької селищної ради ОСОБА_4 з проханням встановлення дорожнього знаку по вул. Пушкіна біля будинку № 45 в смт Нова Водолага з метою обмеження проїзду вантажного транспорту до заводу «Буддеталь».

40. Між тим, як вбачається зі змісту судових рішень та матеріалів справи, розглядаючи справу по суті, суди залишили поза увагою питання існування необхідності встановлення вказаного дорожнього знаку, оскільки у вказаному вище зверненні заявником така необхідність жодним чином не була обґрунтована.

41. Судами не встановлено питання безпеки, пов`язані з негативним впливом від дороги на мешканців вулиці, вздовж якої здійснювався рух вантажного транспорту.

42. Суди не вжили передбачених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, в тому числі не з`ясували чи були проведені екологічні дослідження тощо стосовно використання дороги в смт Нова Водолага на вул. Заводській вантажним транспортом та їх наслідки для населення.

43. Крім того, згідно листа т.в.о. начальника Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП України в Харківській області від 18.08.2017 погодження на встановлення дорожніх знаків 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» вважається «погодженим» лише при наявності інших альтернативних виїздів з промислової території та підприємств, що розташовані на даній території. Таким чином, передумовою для прийняття рішення виконавчого комітету Нововодолазької селищної ради від 26 жовтня 2017 року № 192 була наявність альтернативного виїзду та заїзду до промислової зони підприємств.

44. Надані відповідачем до суду апеляційної інстанції докази наявності альтернативного виїзду з промислової зони підприємств не є належними, оскільки не підтверджують наявності такого альтернативного виїзду та придатності його для користування, вказані обставини можуть бути підтверджені або спростовані висновком відповідної експертизи.

45. Судом апеляційної інстанції не надано жодної правової оцінки доводам позивача щодо непридатності альтернативних виїздів з промислової зони, які були запропоновані відповідачем.

46. Суди попередніх інстанцій дійшли різних юридичних висновків під час надання правової оцінки доказам наявності/відсутності альтернативного виїзду з промислової зони, наданим сторонами по справі.

47. Зважаючи на встановлені судами обставини, Суд вважає висновки суду апеляційної інстанції передчасними, та такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак таке судове рішення не є таким, що відповідає вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

48. Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, встановити наведені у ній обставини, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

49. Оскільки вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження суду апеляційної інстанції, тому з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні) відсутня можливість перевірити правильність його висновків в цілому по суті спору.

50. За правилами пункту 1 частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

51. Згідно частини 4 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

52. З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що судом апеляційної інстанції на підставі належних та допустимих доказів не було з`ясовано належним чином усіх обставин справи, в той час як їх встановлення впливає на правильність вирішення спору, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року у справі № 820/3498/18 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Другого апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. А. Губська

Судді М. В. Білак

А.Г. Загороднюк