Справа № 440/2728/19
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2019 року м. ПолтаваСправа №440/2728/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі,

В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог.

Харківський національний університет повітряних сил ім. Івана Кожедуба (надалі - ХНУПС, позивач) до ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , відповідач) про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі, у розмірі 117299,52 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на невиконання відповідачем, як курсантом вищого військового навчального закладу, умов договору підготовки фахівця, наслідком чого, на переконання позивача, є відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у навчальному закладі.

2. Позиція відповідача.

9.09.19 судом одержано відзив ОСОБА_1 на позов, у якому відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 33-34/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що ним 29.08.19 укладено контракт з Міністерством оборони України про проходження військової служби в Збройних Силах України, внаслідок чого його зараховано курсантом навчального взводу зв`язку навчального батальйону зв`язку 179 об`єднаного навчально-тренувального центру військ зв`язку Збройних Сил України. А відповідно до пункту 9 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, стягнення сум витрат припиняється у разі поновлення особи, що відрахована з вищого навчального закладу або звільнена з військової служби, на посаді курсанта, особи офіцерського складу. Відтак, відповідач переконаний у відсутності у нього обов`язку з відшкодування витрат.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.19 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

При цьому, як визначено частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

За відсутності клопотань учасників справи про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

3.09.18 між ХНУПС та молодшим сержантом ОСОБА_1 укладений контракт про проходження військової служби (навчання) на посаді курсанта /а.с. 11/. З підписанням контракту відповідач погодився, зокрема, продовжувати подальше проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу або офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання; відшкодовувати Міністерстві оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі в разі дострокового розірвання контракту чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" /а.с. 11/.

24.01.19 відповідач подав рапорт про його відрахування з числа курсантів ХНУПС з огляду на розірвання контракту через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу /а.с. 21/. При цьому відповідач зазначив, що погоджується відшкодувати державі вартість навчання.

Наказом начальника ХНУПС від 23.04.19 №108 відповідача відраховано від подальшого навчання через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу; достроково, з 24.04.19, припинено чинність контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, укладеного з відповідачем, а також утримано суму в розмірі 117299,52 грн за період навчання в університеті /а.с. 12/.

24.04.19 позивачем складний розрахунок №270 коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 , зі змістом якого того ж дня ознайомлено відповідача /а.с. 13/. При цьому відповідачем зазначено про неможливість відшкодування коштів за навчання з огляду на скрутне матеріальне становище.

Посилаючись на невиконання відповідачем обов`язку з відшкодування витрат у вищезазначеному розмірі, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Поряд з цим, 29.08.19 між Міністерством оборони України в особі начальника 179 об`єднаного навчально-тренувального центру військ зв`язку Збройних Сил України та ОСОБА_1 укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського та старшинського складу /а.с. 37-39/.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.19 №65-РС молодшого сержанта запасу ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом та призначено курсантом навчального взводу зв`язку навчальної роти зв`язку навчального батальйону зв`язку /а.с. 36/.

На цій підставі відповідач стверджував про відсутність у нього обов`язку з відшкодування витрат за навчання у ХНУПС, оскільки його поновлено на посаді курсанта.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Законом України від 25.03.92 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон №2232-ХІІ) урегульований порядок проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах.

За змістом статті 25 Закону №2232-ХІІ, підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.

Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

Громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів для здобуття певних освітніх та освітньо-кваліфікаційних рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону.

Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Механізм відшкодування витрат визначений Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.06 №964 (далі - Порядок №964).

Пунктом 2 Порядку №964 визначено, що витрати відшкодовуються, зокрема Міноборони.

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Пунктом 7 Порядку №964 передбачено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Разом з цим, як визначено пунктом 9 Порядку №964, у разі поновлення особи, що відрахована з вищого навчального закладу або звільнена з військової служби, на посаді курсанта, особи офіцерського складу стягнення суми витрат припиняється.

ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що позивач, навчаючись у вищому навчальному закладі Міністерства оборони України, проходив військову службу, що відноситься до публічної служби.

Закон №2232-ХІІ та Порядок №964 зобов`язують військовослужбовця у разі дострокового розірвання контракту з вищим навчальним закладом відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з його утриманням у ВНЗ.

Однак, з цього правила є виняток, передбачений пунктом 9 Порядку №964.

Так, відшкодування витрат не проводиться у разі поновлення особи, що відрахована з вищого навчального закладу або звільнена з військової служби, на посаді курсанта чи особи офіцерського складу.

Суд враховує, що молодший сержант ОСОБА_1 , курсант 634 навчальної групи 3-го курсу факультету протиповітряної оборони Сухопутних військ ХНУПС, був відрахований від подальшого навчання з огляду на розірвання контракту через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.

Таким чином, позивач відрахований з вищого навчального закладу з посади курсанта, а з 29.08.19 прийнятий на військову службу за контрактом осіб сержантського та старшинського складу та призначений курсантом навчального взводу зв`язку навчальної роти зв`язку навчального батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_1 (м. Полтава).

Суд зауважує, що пункт 9 Порядку №964 не містить застереження щодо необхідності поновлення особи, що відрахована з вищого навчального закладу, на посаді курсанта у тому самому навчальному закладі.

Натомість, частиною другою статті 25 Закону №2232-ХІІ передбачено, що підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися як у вищих військових навчальних закладах, так і у військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки.

За таких обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_1 поновлений на військовій службі на тій самій посаді, з якої його відраховано з навчання (курсант), суд дійшов висновку, про відсутність у відповідача обов`язку з відшкодування позивачу витрат, пов`язаних з його утриманням у ХНУПС.

Окрім того, суд враховує, що відповідач у період з 4.03.18 по 28.05.18 перебував в зоні проведення Операції об`єднаних сил, спрямованої на протидії діяльності незаконних російських та проросійських збройних формувань в Донецькій та Луганській областях, де отримав статус учасника бойових дій, що підтверджено копією посвідчення серії НОМЕР_2 /а.с. 35/.

Статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.93 №3551-XII передбачені гарантії щодо надання державної цільової підтримки учасникам бойових дій для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у вигляді повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів. Так, відповідно до частин сьомої та восьмої цієї статті держава забезпечує учасникам бойових дій та їхнім дітям, у тому числі дітям, які навчаються за денною формою навчання у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, державну цільову підтримку для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах. Державна цільова підтримка для здобуття професійно-технічної та вищої освіти надається у вигляді, зокрема, повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Крім того, згідно з частиною першою статті 13 Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.91 №2011-ХІІ військовослужбовці мають право на навчання (у тому числі на отримання післядипломної освіти) у військових навчальних закладах, відповідних підрозділах підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації військовослужбовців. Військовослужбовцям, які прийняті на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу після здобуття базової або повної вищої освіти за державним замовленням, дозволяється навчатися в інших вищих навчальних закладах без відриву від служби після проходження ними строку служби, який дорівнює часу їхнього навчання для здобуття попередньої вищої освіти. Іншим категоріям військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, дозволяється навчатися в інших вищих навчальних закладах без відриву від служби в порядку, визначеному відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України.

З урахуванням наведеного, зважаючи на підписання відповідачем контракту з ХНУПС після отримання статусу учасника бойових дій, суд вважає, що його право на здобуття вищої освіти підпадає під гарантії, передбачені Законом №3551-XII.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач відповідь на відзив у строк, визначений в ухвалі суду від 19.08.19, суду не надав, доводи відповідача щодо відсутності у нього обов`язку з відшкодування витрат не спростував.

До того ж, суд звертає увагу на те, що позивач не надав суду доказів звернення до ОСОБА_1 з письмовою вимогою про відшкодування витрат у добровільному порядку та отримання відмови відповідача.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зауважує, що в силу наведеного вище правового регулювання спірних відносин, підставою для відшкодування витрат на навчання є не тільки факт відрахування особи з вищого навчального закладу, а й факт припинення нею проходження військової служби; поновлення ж на посаді, повторне прийняття є підставою для припинення стягнення витрат.

А оскільки відповідач з 29.08.19 поновлений на посаді курсанта, продовжує військову службу й по теперішній час, правові підстави для стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, - відсутні.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено та за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачем підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 257-262, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба