Справа № 200/5470/19-а
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 жовтня 2019 року

Київ

справа №200/5470/19-а

адміністративне провадження №К/9901/28345/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шевцової Н.В.,

суддів: Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

перевіривши касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гуревича Максима Геннадійовича на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року та на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року в справі № 200/5470/19-а за позовом ОСОБА_1 до Донецької митниці Державної фіскальної служби України про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди у розмірі 70000,00 грн,

УСТАНОВИВ:

15 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- поновити строк звернення до адміністративного суду;

- поновити позивача на державній службі в Донецькій митниці Державної фіскальної служби України на посаді начальника відділу митного оформлення №3 митного поста «Бахмут» з 11 жовтня 2018 року;

- стягнути з Донецької митниці Державної фіскальної служби України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 116316,96 грн;

- стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 70000,00 грн;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на державній службі в Донецькій митниці Державної фіскальної служби України на посаді начальника відділу митного оформлення №3 митного поста «Бахмут» з 11 жовтня 2018 року;

- допустити негайне виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

23 липня 2019 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду, залишеною без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, який виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі, а підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду визнані судом неповажними.

На зазначену ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду представником позивача подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 15 жовтня 2019 року.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Проаналізував зміст оскаржуваних судових рішень і доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції, позицію якого підтримав апеляційний суд, виходив із того, що позивач про наказ № 595-к Донецької митниці ДФС від 11 жовтня 2018 року про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади начальника відділу митного оформлення №3 митного поста «Бахмут» дізнався саме 11 жовтня 2018 року, про що свідчить його особистий підпис в наказі.

Тобто, саме з цієї дати позивачеві стало відомо про порушення, на його думку, прав, свобод та інтересів щодо проходження публічної служби. Відповідно, місячний строк звернення до суду має обраховуватися з вказаної дати. Однак, із зазначеними позовними вимогами позивач звернувся 15 квітня 2019 року.

За змістом частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою цієї ж статті обумовлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята цієї ж статті).

Тобто, за змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 123 цього ж Кодексу, згідно з частиною третьою якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За правилом пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд першої інстанції, позицію якого підтримав апеляційний суд, обґрунтовано дійшов висновку про необхідність залишення без розгляду позову ОСОБА_1 з підстав пропуску строку звернення до суду й відсутності підстав для його поновлення та правильно застосував положення статей 122, 123 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Доводи, викладені у касаційній скарзі позивача, щодо застосування інституту досудового врегулюванням спору, передбаченого статтею 11 Закону України «Про державну службу», судами першої та апеляційної інстанції оцінені та відхилені у зв`язку з тим, що скарга ОСОБА_1 на ім`я начальника митниці була подана 07 вересня 2018 року, тобто до прийняття наказу про звільнення.

Таким чином, подання вказаної скарги не можна вважати досудовим врегулюванням спору, оскільки досудове врегулювання повинно застосовуватись після факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача в публічно-правовій сфері, яке має місце у формі відповідних рішень.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Аналіз правових норм та обставин справи доводить про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування, а тому касаційна скарга відповідача є необґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись частиною третьою статті 328, пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гуревича Максима Геннадійовича на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року та на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року в справі № 200/5470/19-а за позовом ОСОБА_1 до Донецької митниці Державної фіскальної служби України про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди у розмірі 70000,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Шевцова

Судді В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич