Справа № 480/3184/19
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2019 р. Справа № 480/3184/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), та з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах, періоду роботи з 02.02.1987 по 14.06.1988 на посаді електрослюсаря 4-го розряду підземного з повним робочим днем у шахті Донецького виробничого об`єднання по видобутку вугілля ордену Жовтневої революції шахті «Трудівська», періоду навчання з 01.09.1983 по 14.01.1987 у середньому професійно - технічному училищі № 103 м.Донецька за спеціальністю «електрослюсар підземний, машиніст підземних установ», періоду служби у Збройних Силах з 24.06.1988 по 24.05.1990, неврахування для обчислення розміру пенсії довідок про заробітну плату від 15.10.2014 № № 483, 484, виданих відокремленим підрозділом «Шахта «Трудівська» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», за періоди з липня 1990 року по липень 1995 року та з листопада 1994 по грудень 1999;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах, період роботи з 02.02.1987 по 14.06.1988 на посаді електрослюсаря 4-го розряду підземного з повним робочим днем у шахті Донецького виробничого об`єднання по видобутку вугілля ордену Жовтневої революції шахті «Трудівська», період навчання з 01.09.1983 по 14.01.1987 у середньому професійно - технічному училищі № 103 м. Донецька за спеціальністю «електрослюсар підземний, машиніст підземних установ», період служби у Збройних Силах з 24.06.1998 по 24.05.1990;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати ОСОБА_1 , пенсію з урахуванням заробітної плати за періоди з липня 1990 року по липень 1995 року та з листопада 1994 року по грудень 1999 року, згідно довідок про заробітну плату від 15.10.2014 № № 483, 484, виданих відокремленим підрозділом «Шахта «Трудівська» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», починаючи з дати призначення пенсії - з 16.06.2018.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач, відмовляючи у зарахуванні до пільгового стажу вищезазначених періодів, діяв з порушенням вимог чинного законодавства з питань пенсійного забезпечення. Також зазначає, що відповідачем безпідставно при нарахуванні пенсії не були враховані довідки про розмір заробітної плати від 15.10.2014 № № 483, 484 за періоди роботи з липня 1990 року по липень 1995 року та з листопада 1994 року по грудень 1999 року, видані відокремленим підрозділом «Шахта «Трудівська» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія». Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою суду від 09.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
27.09.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с.54-55), в якому проти позовних вимог заперечує в повному обсязі та зазначає, що пенсія позивачу призначена в межах повноважень, та у спосіб, визначений чинним законодавством з питань пенсійного забезпечення, оскільки однією з умов зарахування до пільгового стажу періоду роботи є надання підприємством або організацією уточнюючої довідки. Також, враховуючи неможливість підтвердження первинними документами правильності видачі довідок про заробітну плату, довідки про заробіток за періоди з липня 1990 року по липень 1995 року та з листопада 1994 року по грудень 1999 року при призначенні пенсії не враховані, тому позов в цій частині є необгрунтованим і не підлягає задоволенню.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи судом встановлено, що 10.09.2018 позивач звернувся до Білопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058). До заяви були додані довідки про заробітну плату від 15.10.2014 № 483, 484, видані відокремленим підрозділом «Шахта «Трудівська» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» (а.с.19,20).
На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.02.2019 по справі № 480/297/19 пенсія за віком на пільгових умовах за списком № 1 призначена позивачеві з 15.06.2018 (а.с.15-17).
У подальшому, з довідки від 15.04.2019 № 694, позивач дізнався про те, що Білопільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області йому було призначено пенсію за віком відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір його пенсії станом на 01.04.2019 складає 2401,99 грн, у зв`язку з чим звернувся на прийом до фахівця Білопільського ОУПФУ Сумської області з усним запитом щодо роз`яснення складових його пенсії та уточнення періодів роботи, зарахованих до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1.
Позивачеві повідомлено, що пенсію було призначено з урахуванням пільгового стажу за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах, за періоди його роботи з 24.07.1990 по 30.07.1995 на підприємстві ордену Жовтневої революції шахта «Трудівська» виробничого об`єднання «Донецьквугілля» та з 28.11.1995 по 31.12.1998 на державному ВАТ «Шахта «Трудівська» державної холдингової компанії «Донвугілля», однак без врахування довідок про заробітну плату для обчислення пенсії № 483 та № 484 від 15.10.2014, виданих відокремленим підрозділом «Шахта «Трудівська» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», що видані на підставі особових рахунків по заробітній платі за періоди з 24.07.1990 по 30.07.1995 та з 28.11.1995 по 31.12.1999.
Позивача також було повідомлено про те, що до пільгового стажу на підземних роботах не були зараховані наступні періоди:
- служби у Збройних силах СРСР у період з 24.06.1988 по 24.05.1990, що стверджується військовим квитком НОМЕР_1 (а.с.21) та довідкою Лебединського об`єднаного міського військового комісаріату від 24.04.2019 № 65 (а.с.22);
- навчання у професійно - технічному училищі за професією «електрослюсар підземний; машиніст підземних установ», що підтверджується дипломом НОМЕР_2 , виданим 14.01.1987 (а.с.23 зворотня сторона);
- навчання у Донецькому гірничому технікумі імені Є. Т. Абакумова за спеціальністю «Експлуатація і ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв», що підтверджується дипломом НОМЕР_3 , виданим 17.11.1993 (а.с.24).
24.04.2019 позивач звернувся до Білопільського ОУПФУ Сумської області із заявою про надання роз`яснень щодо підстав не зарахування до пільгового стажу на підземних роботах вказаних вище періодів навчання та служби у Збройних Силах, а також роз`яснень щодо причин неврахування для обчислення розміру його пенсії заробітної плати, отримуваної за періоди його роботи із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах, у період з 1990 року по 1999 рік (а.с.25).
07.05.2019 Білопільським ОУПФУ Сумської області надано відповідь № 21/Ч-1 (а.с.26-27), у якій позивача повідомлено про наступне.
Щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, періоду проходження служби у Збройних Силах з 24.06.1988 по 24.05.1990, Управлінням зазначено, що відповідно до статті 8 Закону України "Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей" та статті 2 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Щодо неврахування періоду навчання Управління зазначило, що відповідно до статті 38 Закону України "Про професійно - технічну освіту" період навчання за фахом зараховується до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Однією з умов зарахування до пільгового стажу періоду роботи є надання підприємством або організацією уточнюючої довідки, яка передбачена пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Видавати таку довідку має право винятково підприємство, на якому позивач працював або правонаступник та лише на підставі первинних документів.
Оскільки, робота на шахті Трудівська на посаді електрослюсаря з 02.02.1987 по 14.06.1988 не була підтверджена уточнюючою довідкою, то при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах вищезазначений період роботи не зараховано до пільгового стажу, відповідно період навчання з 01.09.1983 по 14.01.1987 та період строкової військової служби з 24.06.1988 по 24.05.1990 не зараховано до пільгового стажу.
Щодо неврахування при розрахунку пенсії заробітної плати за 1990 - 1999 роки позивача повідомлено, що відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 та за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв.
Також у відповіді, посилаючись на абз. 2 п.п. З п. 4.2 р. IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зазначено, що орган, який призначає пенсію, зокрема, має перевіряти обґрунтованість видачі довідок. Отримані довідки про заробітну плату від 15.10.2014 № 483, 484, видані відокремленим підрозділом «Шахта «Трудівська» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» у відповідності вищезазначеним вимогам підлягають перевірці. Якщо за результатами перевірки первинних документів буде підтверджено зазначені в довідці суми заробітної плати, то обчислення пенсії буде проведено з врахуванням цих довідок зі строків, передбачених ч. 4 ст. 45 Закону № 1058 (а.с.26-27).
Поряд з цим, Управління посилається на розпорядження КМУ від 07.11.2014 №1085-р «Про підтвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, які знаходяться на лінії зіткнення м. Донецьк», за яким м. Донецьк відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не виконують або виконують не в повному об`ємі свої повноваження. Також зазначає, що постановою ВРУ від 17.03.2015 №254-VII м.Донецьк визначене тимчасово окупованою територією, у зв`язку з чим до врегулювання ситуації, що склалася на непідконтрольній території, здійснити перевірку вищезазначених довідок немає можливості.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обставинам справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
За Преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», пунктом 7 частини 1 статті 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.
Тобто, відповідач у справі орган владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством щодо призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій.
Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається міст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.
Відповідно до ст.16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, тощо мають право на пенсію: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років.
Згідно абз. 6 п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», діючого на час звернення позивача з заявою до Фонду, встановлено, що військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, тощо мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Відповідно до ч. 9 ст. 1 Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на такі категорії: військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
Згідно ст. 2 Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призивом під час мобілізації за особливий період.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, поширюється також на військовозобов`язаних та резервістів, призваних на військову службу.
Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що громадяни із числа військовозобов`язаних, які призвані та проходять військову службу, у цей період вважаються такими, що користуються гарантіями держави на рівні із іншими військовослужбовцями.
Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено пільги по обчисленню стажу за час перебування на фронті, а саме: військова служба у складі діючої армії у період бойових дій зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.
Згідно ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову особа, зокрема працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абз.1 п.1 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 (зі змінами), встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються військова служба у Збройних Силах, Національній гвардії тощо.
Згідно п.3 Порядку до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абз.1 п.1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач у період з 24.06.1988 по 24.05.1990 проходив службу в рядах Радянської армії, а тому цей період повинен бути зарахований до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.
Крім того, як вбачається з трудової книжки позивача, він прийнятий на роботу 02.02.1987 на Шахту «Трудівська» електрослюсарем ІV розряду підземним з повним робочим днем в шахті, звільнений за ст. 36 п. 3 КЗпП України у зв`язку з призовом на військову службу.
Таким чином, неврахування періоду проходження служби в рядах Радянської армії до пільгового стажу позивача є безпідставним.
Пунктом 2 розділу XY Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, згідно якої особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
Згідно п. а. ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній» у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.
З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу (у тому числі й зайнятості позивача протягом повного робочого дня на підземних роботах, що є спірним у цій справі) має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, в трудовій книжці позивача містяться записи про періоди роботи з 02.02.1987 по 14.06.1988 електрослюсарем IV розряду підземним, з повним робочим днем в шахті (шахта «Трудівська»); з 24.06.1988 по 24.05.1990 період проходження служби в рядах Радянської армії; з 24.07.1990 по 14.10.1991 електрослюсарем IV розряду підземним, з повним робочим днем в шахті (шахта «Трудівська»).
Тобто, трудова книжка позивача містить записи про його роботу у спірний період повний робочий день на підземних роботах зі шкідливими та важкими умовами праці, що дає йому право на зарахування цього періоду до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах на підставі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Частиною 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пунктом 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972, встановлено, що при призначенні пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах період роботи , вказаний в підпункті «з» (зокрема, навчання в професійно-технічних училищах) прирівнюється до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, період навчання позивача з 01.09.1983 до 14.01.1987 навчався у СПТУ №103 м. Донецьк підтверджений записом у трудовій книжці.
Оскільки період навчання позивача підтверджений належно оформленим записом у трудовій книжці, суд дійшов висновку про безпідставне не зарахування відповідачем вищевказаного періоду роботи позивача до пільгового стажу його роботи.
Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Також, при вирішені цього спору, суд, відповідно до ч.ч.1,2 статті 6 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей
У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях на тому, що правосуддя не повинно бути ілюзорним і має забезпечувати реальний захист прав особи і гарантії того, що справу буде вирішено остаточно рішенням в судовому провадженні (рішення від 09.12.2010 у справі «Буланов та Купчик проти України», від 13.02.2011 у справі Чуйкіна проти України).
Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 наголосив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (п.9 абз.10).
Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 у справі №826/4418/14 була сформована правова позиція, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.
Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникало б необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
З урахуванням встановлених у справі обставин та вищевикладеного, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача вчинити дії по зарахуванню до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду його навчання у СПТУ №103 м. Донецьк з 01.09.1983 до 14.01.1987; період роботи з 02.02.1987 по 14.06.1988 електрослюсарем IV розряду підземним, з повним робочим днем в шахті (шахта «Трудівська») та період проходження служби в рядах Радянської армії з 24.06.1988 по 24.05.1990.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням заробітної плати за періоди з липня 1990 року по липень 1995 року та з листопада 1994 року по грудень 1999 року, згідно довідок про заробітну плату від 15.10.2014 №483, №484, виданих відокремленим підрозділом «Шахта «Трудівська» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», починаючи з дати призначення пенсії, суд зазначає наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок.
Частиною 2 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (ч.1 ст.44 Закону №1058-IV).
Відповідно до статті 40 Закону № 1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 Закону №1058-ІV заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Частинами 1 і 2 статті 43 Закону № 1058 передбачено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Отже, підставою для проведення розрахунку/перерахунку пенсії є довідки про заробітну плату (дохід), видані підприємствами, установами чи організаціями на основі первинних документів про нарахування такої заробітної плати.
Так, до заяви від 10.09.2018 позивачем додавалися копії довідок про заробітну плату від 15.10.2014 №483 (а.с.19) та від 15.10.2014 №484 (а.с.20), видані відокремленим підрозділом "Шахта "Трудівська" Державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія" на основі особових рахунків за період з 28.11.1995 по 31.12.1999, та з 24.07.1990 по 30.07.1995.
Як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву, вищевказані довідки про заробітну плату позивача підлягають перевірці, та якщо за результатами такої перевірки буде підтверджено зазначені в довідці суми заробітної плати, то обчислення пенсії буде проведено з урахуванням цих довідок.
Вказане стало підставою для неврахування при обчисленні пенсії ОСОБА_1 заробітної плати, отриманої за періоди з 28.11.1995 по 31.12.1999, та з 24.07.1990 по 30.07.1995.
Проте суд не погоджується із висновками ГУ ПФУ в Сумській області щодо неможливості врахування довідок про заробітну плату від від 15.10.2014 №483 (а.с.19) та від 15.10.2014 №484 (а.с.20) при обчисленні пенсії позивача, зважаючи на наступне.
Суд зазначає, що форма довідок 15.10.2014 №483 (а.с.19) та від 15.10.2014 №484 (а.с.20) відповідає додатку 1 до Порядку № 22-1, засвідчена печаткою підприємства та підписами посадових осіб, містить обов`язкові відомості про розмір заробітної плати, про нарахування страхових внесків.
На думку суду, позивачем вчинено усі дії та подано належні документи, необхідні для проведення перерахунку, а довідка видана належним суб`єктом і містить усі необхідні реквізити та відомості.
Суд враховує, що у листі відповідача №21/Ч-1 від 07.05.2019 та у відзиві ГУ ПФУ в Сумській області не наведено обґрунтованих сумнівів щодо достовірності наведених у довідці відокремленого підрозділу "Шахта "Трудівська" Державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія" відомостей.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Стаття 1 Першого протоколу передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку. ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України», п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо).
У справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» ЄСПЛ визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров`я» (МРП). Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників. У пункті 333 цього рішення ЄСПЛ зазначив: «Суд вважає, що коли держава не може забезпечити дію своєї влади на частині своєї території відповідно фактичній ситуації (наприклад, сепаратиський режим, військова окупація), держава не перестає нести відповідальність та здійснювати юрисдикцію. Вона повинна усіма доступними дипломатичними та правовими засобами із залученням іноземних держав та міжнародних організацій продовжувати гарантувати права та свободи, передбачені Конвенцією».
З урахуванням викладеного, суд вважає, що відмова в перерахунку пенсії у зв`язку з неможливістю державним органом реалізувати своє право на перевірку відомостей, поданих державним підприємством, є непропорційним втручанням держави в права громадянина.
Відповідно до п. 3 ст. 44 Закону України № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірності поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
При цьому суд зауважує, що право особи на отримання пенсійних виплат не може бути поставлено у залежність від здатності органів Пенсійного фонду України здійснювати ці повноваження (зокрема внаслідок проведення АТО та неможливістю проведенням перевірки правильності й достовірності видачі довідок про заробітну плату, оскільки підприємства та архіви, де зберігаються документи, розташовані на тимчасово окупованій території України), а тому неможливість проведення зустрічної перевірки не дає підстав для відмови у перерахунку пенсії при наданні таких довідок до управління ПФУ.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не враховано при призначенні пенсії позивача заробітну плату, отриману за період з липня 1990 року по липень 1995 року та з листопада 1995 року по грудень 1999 року, згідно довідок про заробітну плату від 15.10.2014 №483 та №484, виданих відокремленим підрозділом "Шахта "Трудівська" Державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія". Відтак, перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, на підставі довідок про заробітну плату від 15.10.2014 №483 та №484, має бути проведений з дати призначення пенсії.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах, періоду роботи з 02.02.1987 по 14.06.1988 на посаді електрослюсаря 4-го розряду підземного з повним робочим днем у шахті Донецького виробничого об`єднання по видобутку вугілля ордену Жовтневої революції шахті «Трудівська», періоду навчання з 01.09.1983 по 14.01.1987 у середньому професійно - технічному училищі № 103 м.Донецька за спеціальністю «електрослюсар підземний, машиніст підземних установ», періоду служби у Збройних Силах з 24.06.1988 по 24.05.1990, неврахування для обчислення розміру пенсії довідок про заробітну плату від 15.10.2014 № № 483, 484, виданих відокремленим підрозділом «Шахта «Трудівська» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», за періоди з липня 1990 року по липень 1995 року та з листопада 1994 року по грудень 1999 року.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька