Справа № 480/1980/19
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 р. Справа №480/1980/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представників відповідачів - Павлюченка Д.Г., Черкасової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1980/19 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, Буринської міської ради, Державного кадастрового реєстратора Відділу у Буринському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області , у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка передається позивачу у власність загальною (орієнтовною) площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що розташована на території Буринської міської ради Сумської області за межами населеного пункту;

- зобов`язати відповідача зареєструвати земельну ділянку площею 2,0 га, яка розташована за адресою: Сумська область, Буринський район, Буринська міська рада, згідно заяви позивача від 10.04.2019.

Ухвалою суду від 05.06.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

20.06.2019 20.06.2019 року представником Головного управління Держгеокадастру у Сумській області подано до суду відзив в якому зазначено, що проект землеустрою, доданий позивачем до заяви, не відповідав нормам чинного законодавства. Також зазначив, що відповідач на даний час не є розпорядником вказаної земельної ділянки. На даний час розпорядником відповідної земельної ділянки є Буринська міська рада, про що відповідачем було надано відповідні докази (а.с.22-24).

Ухвалою суду від 25.06.2019р. Буринську міську раду було залучено ло участі у справі в якості співвідповідача.

15.07.2019 другий відповідач подав до суду письмовий відзив, у якому зазначив, що бажана позивачем земельна ділянка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Буринською міською радою. Частиною 6 ст.79-1 Земельного кодексу України визначено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Крім того, згідно вимог ст.ст.25, 56 Закону України « Про землеустрій» поділ земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. У зв`язку з тим, що в матеріалах поданого позивачем проектом не передбачено зміни цільового призначення, то відсутність такої технічної документації суперечить чинному законодавству. Законодавство передбачає, що складання та підписання акту погодження меж є обов`язковим при виготовленні проекту землеустрою. Зокрема, це стаття 198 ЗК України - «кадастрові зйомки», ст.50 Закону України «Про землеустрій» та Інструкція про встановлення/відновлення/меж земельних ділянок в натурі/на місцевості/ та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року за №376 пункт 3.12, тощо. В поданому позивачем проекті вказані матеріали погодження відсутні, що суперечить чинному законодавству. Частиною 6 ст.24 Земельного кодексу України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є невідповідність поданих документів вимогам законодавства, а саме ст.79-1 Земельного кодексу України, ст.50 Закону України «Про землеустрій». На переконання Буринської міської ради Головне управління Держгеокадастру у Сумській області правомірно відмовило позивачу у реєстрації земельної ділянки (а.с.42-45).

08.10.2019 до суду надійшло клопотання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про перенесення судового засідання у зв`язку з неможливістю забезпечення явки в дане судове засідання у якості свідка кадастрового реєстратора ОСОБА_3 .

У судовому засіданні представники відповідачів клопотання про відкладення розгляду справи підтримали у повному обсязі, просили розгляд справи відкласти для прибуття у судове засідання державного реєстратора ОСОБА_3

Представник позивача по даному питанню поклався на розсуд суду.

Суд, протокольною ухвалою від 08.10.2019 задовольнив клопотання представника відповідача про перенесення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 16.10.2019 о 10:40 год. При цьому, державного реєстратора Відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області ОСОБА_3 (АДРЕСА_3) на наступне судове засідання суд ухвалив викликати у якості свідка.

Разом з цим, протокольною ухвалою від 08.10.2019 суд залучив у якості співвідповідача державного кадастрового реєстратора Відділ у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (АДРЕСА_3).

У судовому засіданні 16.10.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представники відповідачів у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову.

Суд, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.04.2018 року ОСОБА_2 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Сумській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населених пунктів на території Буринської міської ради Буринського району Сумської області (а.с.27).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 30.08.2018 року №18-6668/16-18-СГ ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Буринської міської ради Буринського району Сумської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого сільського господарства.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Буринської міської ради Буринського району Сумської області (а.с.12-14).

У подальшому позивач звернувся через Центр надання адміністративних послуг із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки площею 2 га, яка розташована за адресою: Сумська область, Буринський район, Буринська міська рада. Вказана заява була адресована Державному кадастровому реєстратору відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області. До вказаної заяви позивачем було додано копії документів: посвідчення особи; посвідчення повноважень діяти від імені особи; документ про присвоєння податкового номера; документацію із землеустрою та електронний документ (а.с. 11). .

Листом від 16.05.2019р. №Р--52222-2823/21-19 Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повідомив позивача про неможливість задоволення заяви ОСОБА_2 , з підстав невідповідності поданих документів вимогам законодавства (а.с. 15).

Позивач не погодився з такою відповіддю відповідача, тому, звернувся до суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.08.2018 у справі №818/2075/18 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Сумській області щодо розгляду заяви ОСОБА_2 від 06.04.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Буринської міської ради Сумської області за межами населеного пункту. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 06.04.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Буринської міської ради Сумської області за межами населеного пункту та прийняти рішення по даній заяві. В задоволенні інших позовних вимог - відмовити. Вирішено питання про відшкодування на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області судовий збір в сумі 1409 грн. 60 коп.

В подальшому, на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі №818/2075/18 Головним управлінням прийнято Наказ №18-6668/16-18, відповідно до якого ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку, яку заявником було самостійно визначено у викопіюванні та додано до заяви від 06.04.2019.

10.04.2019 позивач звернувся до Головного управління із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки (а.с.11).

Проте, відповідач листом від 24.04.2019 за №264/176-19 повідомив ОСОБА_2 , що згідно з ч.1 ст.79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Ч.2 вищезазначеної статті передбачає, що формування земельних ділянок здійснюється:

- у порядку відведення із земель державної та комунальної власності;

- шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;

- за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Дана земельна ділянка знаходиться в масиві з кадастровим номером :03:001:0387 площею 6,0884 га, який відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22.12.2018 року № 18-10507/16-18-С «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» передано у комунальну власність Буринської міської об`єднаної територіальної громади Бурииського район) Сумської області та зареєстровано 27.12.2018 за №209 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Буринською міською радою.

Ч.6 ст.79-1 Земельного кодексу України передбачає, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, здійснюється за технічною документацією землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Дана ж норма передбачена ст. 25, 56 Закону України «Про землеустрій», де вказано, що поділ земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Оскільки і матеріалах поданого Вами проектом не передбачено зміни цільове J призначення, то відсутність такої технічної документації супереч, і чинному законодавству

Законодавство передбачає, що складання га підписання погодження меж є обов`язковим при виготовленні проекту землеустрою. Насамперед, це стаття 198 ЗК України - «кадастрові зйомки», ст.50 Закону України «Про землеустрій» та Інструкція про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18 травня 2010р. №376 пункт 3.12, тощо. В поданому позивачем проекту вказані матеріали погодження відсутні, що суперечить чинному законодавству.

Відповідно до абзацу четвертого ч.6 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є невідповідність поданих документів вимогам законодавства, а саме ст.79-1 Земельного кодексу України, ст.50 Закону України «Про землеустрій».

Позивача повідомлено, що оскільки земельна ділянка, яка планується до відведення, перебуває в масиві, який вже сформований, і перебуває у власності Буринської міської ради позивачу необхідно долучити до документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки, вказаної у заяві позивача, матеріали поділу сформованої земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :03:001:0387, звернувшись до власника сформованої земельної ділянки - Буринської міської ради (ст.79-1 Земельного кодексу України, ст.56 Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанова Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. №1051) (а.с.15).

Позивач, вважаючи таку бездіяльність відповідача-1 протиправною, звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

За приписами ч.ч.1,2,3 ст.116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст.118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст.186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

За приписами ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно із ч.1 ст.186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч.4 ст.186-1 Земельного кодексу України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (ч. 5 ст. 186-1 ЗК України).

Згідно із ч.6 ст.186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відповідно до ч.8 ст.186-1 Земельного кодексу України у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Аналіз наведених положень Земельного кодексу України свідчить, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягають погодженню у порядку статті 186-1 Земельного кодексу України (а в разі необхідності - обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації), після чого відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) зобов`язаний прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, або відмовити у затвердженні проекту землеустрою у разі невідповідності його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій», проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: - завдання на розроблення проекту землеустрою; - пояснювальну записку; - копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); - рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); - письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; - довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; - матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); - відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); - копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; - розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); - розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); - акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); - акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); - перелік обмежень у використанні земельних ділянок; - викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); - кадастровий план земельної ділянки; - матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); - матеріали погодження проекту землеустрою.

З матеріалів справи встановлено, що проект землеустрою, який надавався позивачем на затвердження до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, містив наступні матеріали: пояснювальна записка, завдання на розроблення проекту землеустрою, заява про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки", викопіювання з чергового кадастрового плану, довідка про якісний стан ґрунтового покриву земельної ділянки, довідка про склад земельних угідь, розпорядження голови районної державної адміністрації, договір оренди землі, рішення суду, перелік обмежень у використанні земельної ділянки, схема прив`язки до державної геодезичної мережі, відомість GNSS-спостережень, виписка координат та висот пунктів ДГМ із Банку геодезичних даних, ситуаційна схема, кадастровий план земельної ділянки, відомість обчислення площі земельної ділянки, креслення перенесення меж земельної ділянки, акт прийому-передачі межових знаків на зберігання, копія паспорта та ідентифікаційного номера, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав, висновок про погодження проекту землеустрою (а.с. 12-13).

Дослідивши вищевказані матеріали проекту землеустрою, суд приходить до висновку, що останні за своїм переліком та змістом відповідають вимогам ст.50 Закону України «Про землеустрій».

Суд не бере до уваги посилання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на відсутність матеріалів погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), та їх закріплення межовими знаками, оскільки відповідно до Акту прийому-передачі межових знаків на зберігання від 01.12.2018, межі земельної ділянки, яка знаходиться на території Буринської міської ради, Буринського району Сумської області, площею 2,0 га, що відводиться ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зназка третього виду (дерев`яний стовп) у кількості 4 шт. (а.с.14).

Враховуючи викладене, відповідач у листі від 24.04.2019 №264/176-19 протиправно зазначає як підставу відмови у затвердженні проекту відсутність доказів погодження меж бажаної земельної ділянки.

Також, у згаданому листі відповідач посилається на те, що Буринська міська рада є власником масиву, де знаходиться бажана земельна ділянка, тому, позивачу запропоновано звернутись з такого питання саме до Буринської міської ради.

Тобто, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області не розглянуло заяву ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою та не прийняло обґрунтованого рішення у відповідності до вимог ст. 118 Земельного кодексу України.

Отже, лист відповідача від 24.04.2019 №264/176-19 не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України.

При цьому, враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 в зв`язку із тим, що вказані вимоги є передчасними, оскільки відсутнє рішення належного органу владних повноважень щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою.

Водночас, рішення відповідача-1, викладене у листі від 24.04.2019 №264/176-19, є протиправним, оскільки не відповідачє вимогам ч.2 ст.2 КАС України, оскільки норами ЗК України не закріплено за суб`єктом владних повноважень права утримуватись від прийняття відповідного рішення за результатом розгляду питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Оскільки прийняте рішення відповідача-1, оформлене листом від 24.04.2019 №264/176-19, є протиправним та підлягає скасуванню, у даному випадку належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області розглянути заяву ОСОБА_5 від 10.04.2019 про державну реєстрацію земельної ділянки.

Згідно з ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, з метою повного та належного захисту прав позивача, відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Сумській області стосовно розгляду заяви ОСОБА_2 від 10.04.2019 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Буринської міської ради Буринського району Сумської області площею 2 га та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути вказану заяву

Згідно ч.10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та п.114 Порядку №1051 Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:

1) поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання;

Згідно ст.,136 Порядку 1051 відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою вносяться на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, яка утворилася в результаті такого поділу чи об`єднання, шляхом здійснення Державним кадастровим реєстратором таких дій:

1) скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття Поземельної книги відповідно до пункту 60 цього Порядку із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру;

2) здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка утворилася в результаті поділу чи об`єднання, згідно з пунктами 107-111 і 113 цього Порядку і ін.

Отже, реєстрацію земельної ділянки має здійснити державний кадастровий реєстратор, яким у даному випадку є Державний кадастровий реєстратор Відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області.

Враховуючи зазначене, суд, керуючись положеннями ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, зобов`язує Державного кадастрового реєстратора Відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області розглянути заяву ОСОБА_2 від 10.04.2019 року про державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Буринської міської ради Сумської області за межами населеного пункту, та прийняти рішення у відповідності до вимог законодавства України.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Буринської міської ради, Державного кадастрового реєстратора Відділу у Буринському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, оформленого листом №264/176-19 від 24.04.2019, яким ОСОБА_2 відмовлено у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Буринської міської ради Сумської області за межами населеного пункту.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області (вул.Петропавлівська, 108, м. Суми, 40021, нове місце реєстрації: вул. Г.Кондратьєва, 25, м.Суми, 40021 , ) розглянути заяву ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 10.04.2019 разом з доданими документами, про державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Буринської міської ради Сумської області за межами населеного пункту, для розгляду державному кадастровому реєстратору Відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області.

Зобов`язати державного кадастрового реєстратора Відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (АДРЕСА_3, ) розглянути заяву ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 10.04.2019 року про державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Буринської міської ради Сумської області за межами населеного пункту, та прийняти рішення у відповідності до вимог законодавства України.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.10.2019 року.

Суддя О.М. Кунець