Справа № 640/8980/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8980/19 Суддя (судді) першої інстанції: Добрянська Я.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.

Лічевецького І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в якому просило суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо внесення до електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем ДФС, ведення яких здійснюється відповідачем, інформації про наявність у ПАТ "Укрнафта" грошового зобов`язання на підставі податкового повідомлення-рішення від 04.07.2018 № , що є скасованим;

- зобов`язати відповідача виключити з електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем ДФС, внесення податкової інформації до яких здійснюється відповідачем, інформацію про наявність у Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" грошового зобов`язання, оформленого податковим повідомленням-рішенням від 04.07.2018 № , що є скасованим, та інформацію про пеню, нараховану за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання, оформленого податковим повідомленням-рішенням від 04.07.2018 № .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Водночас, позивач вважаючи, що судом першої інстанції було надано невірну правову оцінку фактичним обставинам справи внаслідок чого задоволено позовні вимоги з інших мотивів, звернувся до суду із апеляційною скаргою відповідно до змісту якої просив змінити мотивувальну частину рішення Окружного адміністративного суду м.Києва.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції не було надано правової оцінки доводам ПАТ «Укрнафта» про те, що лист ДФС від 31.08.2018 № 28329/6/99-99-11-02025 ні по формі, ні по змісту не відповідає ознакам рішення ДФС, яке приймається за результатом розгляду скарги платника податків по суті. Не було також враховано судом, що повернення скарги платника податків без розгляду з підстав, які Податковим кодексом України не передбачені, є протиправним і тягне за собою настання правових наслідків, які прямо передбачені абз. 2 п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України.

Позивач наголошує, що саме з вказаних підстав податкове повідомлення-рішення від 04.07.2018 № є таким, що скасовано, а не тих, що зазначені в рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2019 року.

З огляду на зазначене, на думку позивача, суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, не повно встановив обставини справи та не дослідив належним чином наявні у справі докази, внаслідок чого дійшов помилкових висновків, зокрема, про те, що зазначений лист ДФС від 31.08.2018 є рішенням про розгляд скарги, а також про те, що вказаним у скарзі обставинам (зокрема, висновкам акту на підставі якого внесено податкове повідомлення-рішення від 04.07.2018 № ) була надана належна правова оцінка.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2019 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Разом з цим, не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач також звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 липня 2019 року ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує, зокрема тим, що суд першої інстанції розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, що у свою чергу, відповідно до приписів ст. 317 КАС України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду.

Стверджуючи про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, відповідач вказує про те, що відомості про наявність у позивача грошового зобов`язання було внесено до інтегрованої картки платника податків (ІКПП) на підставі чинного податкового повідомлення-рішення від 04.07.2018 № .

При цьому, відповідач звертає увагу суду, що скарга позивача на вказане податкове повідомлення-рішення була повернута скаржнику без розгляду на підставі п. 4 розділу VІІІ Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 № 916 (далі - Порядок № 916), оскільки платником податків до контролюючого органу раніше вже було подано скаргу з цього самого питання. Про вказане рішення контролюючого органу позивач був повідомлений у письмовій формі у відповідності до вимог чинного законодавства. Водночас, про оскарження даного рішення фіскальної служби або податкового повідомлення-рішення від 04.07.2018 № позивач до суду не звертався.

Отже, за наведених обставин, відповідач стверджує, що оскільки грошове зобов`язання є узгодженим, то підстави для задоволення вимог позивача - відсутні.

Крім того, Офіс ВПП ДФС України вказує про те, що внесення відомостей до ІКПП є дискреційними повноваженнями податкового органу.

Таким чином, відповідач вважає, що прийняте судом першої інстанції рішення не відповідає положенням ст. 242 КАС України, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2019 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Учасниками судового процесу було подано до суду відзиви на апеляційні скарги.

Так, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби у відзиві на апеляційну скаргу позивача посилається на обставини аналогічні викладеним у апеляційній скарзі на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2019 року та наполягає на тому, що ДФС повідомлено платника податків у письмовій формі із зазначенням причин повернення скарги у спосіб та строки, передбачені чинним законодавством.

За наведених обставин, відповідач просить суд апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрнафта» відмовити повністю.

Позивач, у свою чергу, у відзиві на апеляційну скаргу відповідача наполягає на обґрунтованості позовних вимог, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та апеляційній скарзі на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2019 року. Стверджує, що доводи апеляційної скарги відповідача є суперечливими, безпідставними та необґрунтованими у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення суду у даній справі.

03 вересня та 08 жовтня 2019 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби було подано до суду клопотання про перехід розгляду з справи з письмового провадження у відкрите судове засідання із повідомленням сторін про дату, час та місце апеляційного розгляду справи та за участю представника відповідача.

Розглянувши вказане клопотання відповідача, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Отже, з аналізу наведеної норми законодавства вбачається, що питання про здійснення апеляційного розгляду справи у порядку письмового провадження або у судовому засіданні суд вирішує на власний розсуд, зокрема у разі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення яке було ухвалено у порядку письмового провадження проте, лише у випадку, якщо справу може бути вирішено на наявними у справі матеріалами.

У свою чергу, судом встановлено, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2019 року, а наявні у справі матеріали є достатніми для перегляду даної справи судом апеляційної інстанції та прийняття рішення за результатом її розгляду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, підтверджується наявними у справі доказами та визначається учасниками справи, 05.04.2018 на підставі акту перевірки від 16.03.2018 № 388/28-10-14-01/00135390 та висновку про розгляд заперечення № 48 від 03.04.2018 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби винесено податкове повідомлення рішення № відносно ПАТ "Укрнафта", яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму грошового зобов`язання 453858227 грн. за податковим зобов`язанням та на суму 113464557,0 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 23,24).

Також, 05.04.2018 на підставі акту перевірки від 16.03.2018 № 388/28-10-14-01/00135390 та висновку про розгляд заперечення № 48 від 03.04.2018р. Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби винесено податкове повідомлення рішення № відносно ПАТ "Укрнафта", яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість (а.с. 25, 26).

У подальшому, рішенням ДФС України від 21.06.2018 № 21267/6/99-99-11-01-0221 за результатом розгляду скарги позивача було скасовано податкові повідомлення-рішення від 05.04.2018 № та № в частині взаємовідносин із НГВУ "Чернігівнафтогаз" ПАТ "Укрнафта", Гнідинцівський ГПЗ ПАТ "Укрнафта" по операціях з надання послуг відповідно до договорів про підготовку (переробку) нафти з конденсатом та у відповідній частині штрафну санкцію, а в іншій частині вказані ППР залишено без змін (а.с. 27-45).

04.07.2018 на підставі акту перевірки від 16.03.2018 № 388/28-10-14-01/00135390 та висновку про розгляд заперечення № 48 від 03.04.2018 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби винесено нове податкове повідомлення рішення № відносно ПАТ "Укрнафта", яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 721140195 грн. (на суму грошового зобов`язання 576912156 грн. за податковим зобов`язанням та на суму 144228039 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)), без проведення нової перевірки (а.с. 68).

Позивач, вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, 13.07.2018 звернувся зі скаргою № 01/01/07/1984 до ДФС України (а.с. 69-74).

03.08.2018 ДФС України було прийнято рішення № 25491/6/99-99-11-01-02-98 про продовження строку розгляду скарги позивача від 13.07.2018 до 14.09.2018 включно (а.с.77).

Як вбачається зі змісту наявного у матеріалах справи листа ДФС України від 31.08.2018 № 28329/6/99.99-11-01-02-25 "Про розгляд скарги" контролюючий орган керуючись гл. 4 ПКУ скаргу ПАТ "Укрнафта" залишив без розгляду на підставі п. 4 розд. VІІІ Порядку № 916, а саме з огляду на те, що питання порушені у скарзі платника податків вже були розглянуті ДФС України по суті та повернув скаргу скаржнику (а.с. 78-81).

У подальшому, з ІТС "Електронний кабінет" позивачу стало відомо, що з 27.03.2019 за ПАТ "Укрнафта" обліковується грошове зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 998 447 287, 84 грн (а.с. 19, 82-83).

За наведених обставин, позивач 08.04.2019 звернувся до відповідача з листом № 01/01/07/647, в якому просив виключити вказані суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 998447287, 84 грн. (а.с. 20).

Листом від 22.04.2019 № 20766/10/28-10-14-01 «Про надання інформації» відповідач повідомив ПАТ «Укрнафта» про відсутність правових підстав в задоволенні листа від 08.04.2019 № 01/01/07/647 (а.с. 66-67).

Вважаючи вказані дії суб`єкта владних повноважень протиправним, позивач звернувся до суду для захисту своїх прав та законних інтересів з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення від 04.07.2018 № було прийнято на підставі висновків акта перевірки від 16.03.2018 № 388/28-10-14-01/00135390 без проведення повторної перевірки та врахування висновків ДФС України, які слугували підставою для скасування податкових повідомлень-рішень від 05.04.2018, а саме: щодо відсутності детального аналізу первинних документів та незабезпечення належною доказовою базою.

При цьому, оскільки вказаним у скарзі обставинам (зокрема висновкам акту на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 04.07.2018 № ) вже була надана належна правова оцінка, про що також зазначено у листі ДФС «Про розгляд скарги» від 31.08.2018, суд першої інстанції дійшов висновку, що податкове повідомлення - рішення від 04.07.2018р. № не може вважатись чинним та відповідно облік грошового зобов`язання за позивачем у ІКП є неправомірним.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Як було встановлено судом, в апеляційній скарзі відповідач вказує про не дотримання судом першої інстанції вимог процесуального права, а саме, що суд першої інстанції розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості вказаних доводів апелянта, судова колегія виходить з наступного.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та матеріалів справи, предметом даного спору є коригування даних у ІКП «Укрнафта», а саме виключення з електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем ДФС (внесення податкової інформації до яких здійснюється відповідачем) інформації про наявність у позивача грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 998447287, 84 грн.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів п. 4 ч. 4 ст. 257 КАС України справи у спорах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» (станом на час звернення позивача до суду з даним позовом) прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено на рівні 1921,00 грн.

Таким чином, з наведеного вбачається, що не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження справи у спорах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі 960500,00 грн. (1921х500).

Водночас, судом першої інстанції не було прийнято до уваги вказаних вимог законодавства та вирішено справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У свою чергу, судова колегія зауважує, що відповідно до вимог ст. 317 КАС України якщо суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження це є порушенням норм процесуального права та обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги Офісу великих платників податків у цій частині є обґрунтованим та підлягають задоволенню, а рішення Окружного адміністративного суду від 26.07.2019 року скасуванню у зв`язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

За наведених обставин, вирішуючи даний спір по суті позовних вимог, колегія суддів зазначає про таке.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи підставою для відмови у задоволенні клопотання позивача про внесення змін до електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційно-телекомунікаційних систем оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів шляхом виключення з них інформації про наявність у позивача грошових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 998447287, 84 грн., стало те, що відповідно до листа ДФС від 31.08.2018 порушені у скарзі позивача (на податкове повідомлення-рішення від 04.07.2018р. № ) питання вже були розглянуті ДФС у зв`язку з чим, цю скаргу ПАТ «Укрнафта» було повернуто скаржнику без розгляду.

У свою чергу, позивач стверджує, що відповідачем не було прийнято рішення за результатом розгляду його скарги на податкове повідомлення рішення від 04.07.2018р. № у порядку визначеному нормами чинного законодавства, а тому відповідно до приписів 56.9 ПК України його скарга вважається є повністю задоволеною на користь ПАТ «Укрнафта».

Досліджуючи відповідні обставини, суд апеляційної інстанції зазначає про таке.

Відповідно до приписів ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

У свою чергу, колегія суддів зазначає, що процедуру оскарження платниками податків податкових повідомлень-рішень або інших рішень контролюючих органів (далі - рішення) під час адміністративного оскарження визначено приписами Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 № 916 (далі - Порядок № 916).

Цей Порядок розроблено на підставі статті 19-1 розділу I та статей 55, 56 глави 4 розділу II Податкового кодексу України, статті 24 глави 4 розділу I Митного кодексу України, з урахуванням вимог статті 8 Закону України "Про звернення громадян" (п. 1 Порядку № 916).

Розділом ХІ цього Порядку визначено, що контролюючий орган у разі розгляду скарги перевіряє правомірність та обґрунтованість рішення, що оскаржується, та приймає рішення про результати розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги контролюючий орган приймає одне з таких рішень:

1) повністю задовольняє скаргу платника податків та скасовує рішення контролюючого органу, яке оскаржується;

2) частково задовольняє скаргу платника податків та в окремій частині скасовує рішення контролюючого органу, яке оскаржується;

3) залишає скаргу без задоволення, а рішення контролюючого органу, яке оскаржується, без змін;

4) зменшує (збільшує) суму грошового зобов`язання.

Під час прийняття цих рішень контролюючий орган має право зменшити (збільшити) суму грошового зобов`язання або податкового боргу, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків та у відповідній частині суми штрафних (фінансових) санкцій.

Також, п. 1 розділу VIII цього Порядку передбачено, що за результатами проведення процедури адміністративного оскарження контролюючим органом приймається рішення. Рішення оформляються на бланку контролюючого органу, який розглянув скаргу.

Згідно з п. 4 вказаного Розділу контролюючий орган залишає скаргу без розгляду повністю або частково у разі, якщо: платником податків до контролюючого органу раніше було подано скаргу з цього самого питання.

Про залишення скарги без розгляду контролюючий орган повідомляє платника податків у письмовій формі із зазначенням причин повернення.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що за приписами ст.8 Закону України "Про звернення громадян" (з урахуванням яких було прийнято Порядок № 916) не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від однієї і тієї ж особи з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті. При цьому, рішення про припинення розгляду звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

У свою чергу, колегія суддів зауважує, що норми підзаконного нормативно-правового акту (Порядку № 916) повинні відповідати приписам Закону України "Про звернення громадян" з урахуванням яких, перший було прийнято.

Так, відповідно до положень Конституції Украхни всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити останнім.

Аналогічне роз`яснення було надано Міністерством юстиції України у листі 30.01.2009 № Н-35267-18.

Таким чином, з наведеного слідує, що у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Отже, враховуючи вказані положення законодавства, судова колегія приходить до висновку, що відповідач за результатом розгляду скарги позивача зобов`язаний прийняти рішення, зокрема про припинення розгляду звернення.

У свою чергу, відповідно до приписів розділу ХІ цього Порядку рішення про результати розгляду скарги складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин:

У вступній частині рішення зазначаються: найменування платника податків - юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податків, дата отримання скарги (дата і номер визначаються за даними реєстраційної картки або журналу реєстрації вхідної кореспонденції).

Описова частина рішення має містити: дату і номер рішення контролюючого органу, яке було оскаржено платником податків; вимоги, зазначені у скарзі платника податків, та стислий зміст його позиції; стислий виклад обставин, встановлених перевіркою, та докази, на яких ґрунтуються висновки контролюючого органу.

У мотивувальній частині рішення вказуються, зокрема, результати дослідження матеріалів скарги та обставини, з урахуванням яких приймається рішення, мотиви, з яких відхиляються вимоги чи заперечення платника податків, з обов`язковим посиланням на норми Податкового кодексу України та інші нормативно-правові акти, якими обґрунтовано рішення про результати розгляду скарги.

Резолютивна частина рішення повинна містити висновок про повне чи часткове задоволення скарги або про залишення скарги без задоволення.

Отже, з аналізу наведених норм законодавства слідує, що результати розгляду скарги платника податків на рішення контролюючого органу мають бути оформлені у формі рішення зміст якого відповідає приписам розділу ХІ Порядку № 916.

Водночас, як встановлено судом апеляційної інстанції, наявний у матеріалах справи лист ДФС від 31.08.2018 «Про розгляд скарги» адресований ПАТ «Укрнафта» за змістом не відповідає наведеним вище вимогам, а отже, у розумінні положень чинного податкового законодавства не є рішенням, прийнятим за результатом розгляду скарги платника податків.

Аналогічної правової позиції дотримується також і Вищий адміністративний суд, про що останнім неодноразово зазначалось у прийнятих рішеннях, зокрема, ухвалі від 10 липня 2014 року у справі № К/800/11381/13.

З огляду на зазначене, колегією суддів встановлено, що відповідачем не було надіслано ПАТ «Укрнафта» вмотивованого рішення за скаргою останнього протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, а отже доводи позивача про те, що його скарга на податкове-повідомлення рішення від 04.07.2018р. № є задоволеною на його користь є обґрунтованими.

Вказаний правовий висновок узгоджується також із практикою Верховного Суду викладеною у постановах від 19 лютого 2019 року у справі № 825/999/17, від 05 березня 2019 року у справі 810/2613/13-а та інших.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, відповідачем не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано жодних належних та допустимих доказів які б свідчили про правомірність відповідних дій суб`єкта владних повноважень у межах спірних правовідносинах.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що дії відповідача щодо внесення до електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем ДФС, ведення яких здійснюється відповідачем, інформації про наявність у ПАТ "Укрнафта" грошового зобов`язання на підставі податкового повідомлення-рішення від 04.07.2018 № , що є скасованим, є протиправними.

У свою чергу, колегія суддів звертає увагу, що верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Відтак, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) згідно якої під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

За наведених обставин та враховуючи, що судом було встановлено протиправність дій відповідача щодо внесення до електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем ДФС інформації про наявність у ПАТ "Укрнафта" грошового зобов`язання на підставі податкового повідомлення-рішення від 04.07.2018 № , що є скасованим, колегія суддів приходить до висновку, що належним та ефективним способом порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача виключити з вказаних баз даних відповідну інформацію про наявність у Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" грошового зобов`язання, оформленого податковим повідомленням-рішенням від 04.07.2018 № , що є скасованим, та інформацію про пеню, нараховану за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання, оформленого податковим повідомленням - рішенням від 04.07.2018 № .

У постановах від 19 лютого 2019 року у справі № 825/999/17, від 05 березня 2019 року у справі 810/2613/13-а Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду також зазначено про те, що коригування податкової інформації в інформаційних системах ДФС шляхом виключення відповідних даних є належним способом захисту інтересів та прав платника.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що дії відповідача не відповідають критеріям, визначеним ст. 2 КАС України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності свідчать про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення у повному обсязі.

При цьому, доводи апеляційної скарги ПАТ "Укрнафта" є обгрунтованими, оскільки були підтверджені наявними у справі доказами у сукупності з чинними нормами матеріального права та відповідно прийняті судовою колегією до уваги під час вирішення даного спору.

Положеннями ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що не зважаючи на те, що судом першої інстанції було прийнято правильне по суті рішення про задоволення позовних вимог, проте з порушенням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку що рішення Окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Доводи Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, викладені у апеляційній скарзі щодо відсутності правових підстав для задоволення адміністративного позову є безпідставними та необгрунтованими, у з`язку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню частково.

Разом з цим, огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обствини справи, колегія суддів приходить до висновку про наявніть підстав задоволення скарги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" частково, оскільки судом під час вирішення даного спору було враховано доводи апелянта, викладені у скарзі, проте внаслідок скасування рішення суду першої інстанції правові підстави для зміни мотивувальної частини оскаржуваного рішення відсутні.

Відповідно до ч.1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи відповідне питання, колегія суддів виходить з того, що під час звернення до суду з адміністративним позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3842,00 грн.

З огляду на зазначене та враховуючи, що вимоги позовної заяви ПАТ «Укрнафта» задоволено у повному обсязі, колегія суддів дійшла висновку, що позивачу підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 3842,00 грн.

Керуючись ст.ст. 139, 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України щодо внесення до електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем Державної фіскальної служби, ведення яких здійснюється Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України, інформації про наявність у Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" грошового зобов`язання на підставі податкового повідомлення-рішення від 04.07.2018р. № , що є скасованим.

Зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України виключити з електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем Державної фіскальної служби, внесення податкової інформації до яких здійснюється Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України, інформацію про наявність у Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" грошового зобов`язання, оформленого податковим повідомленням-рішенням від 04.07.2018р. № , що є скасованим, та інформацію про пеню, нараховану за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання, оформленого податковим повідомленням-рішенням від 04.07.2018 № .

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (, місцезнаходження: пров. Несторівський, 3-5, Київ, 04053) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3842,0 (три тисячі вісімсот сорок дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, місцезнаходження: вул. Дегтярівська, 11-г, Київ 119, 04119)

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

І.О. Лічевецький