Справа № 200/11501/19-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 р. Справа№200/11501/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса для листування: АДРЕСА_1 )

до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а)

про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дії відповідача щодо неврахування окремих періодів його роботи до пільгового стажу при призначенні пенсії та зобов`язання відповідача врахувати при призначенні пенсії періоди його роботи з 5 серпня 1989 року по 29 серпня 1990 року та з 9 червня 1992 року по 31 грудня 1997 року у пільговий стаж за Списком № 1 з часу його звернення за призначенням пенсії 19 квітня 2018 року та зобов`язання відповідача здійснити відповідний перерахунок його пенсії з урахуванням зазначених періодів у пільговий стаж за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та сплатити недоотримані суми пенсії з часу його звернення за призначенням пенсії 19 квітня 2018 року, з урахуванням положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (з урахуванням заяви про збільшення, уточнення позовних вимог від 27 вересня 2019 року).

Ухвалою суду від 30 вересня 2019 року було прийнято до провадження позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі № 200/11501/19-а за правилами спрощеного позовного провадження, задовольнив клопотання позивача та визнав поважними причини пропуску строку звернення позивача із позовом до суду, зобов`язав відповідача надати суду належним чином засвідчені копії документів, а саме витяг з пенсійної справи позивача відповідно спірних правовідносин (заява позивача про призначення пенсії від 19 квітня 2018 року, протоколи про призначення пенсії, розрахунок стажу, рішення/розпорядження про неврахування періодів роботи до страхового та/або пільгового стажу тощо).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16 вересня 2019 року представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом щодо розміру призначеної пенсії. 24 вересня 2019 року представнику позивача в управлінні було надано розрахунок стажу, згідно до якого стало відомо, що періоди роботи в СП «Шахта ім. Калініна» ДП «Артемвугілля» з 5 серпня 1989 року по 29 серпня 1990 роки, а також період роботи в СП «Шахта ім. Гайового» ДП «Атремвугілля» з 9 червня 1992 року по 31 грудня 1997 року з невідомих причин не враховані у пільговий стаж за Списком 1 (хоча період роботи з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2001 року на цьому ж підприємстві врахований у пільговий стаж). Кінцеву відповідь на адвокатський запит позивачем ще не отримано, тому мотиви, з яких відповідач не врахував вказані періоди роботи у пільговий стаж за Списком 1 позивачу не відомо. Вважає вказані дії відповідача незаконними.

Відповідач до суду надав відзив на позовну заяву позивача, в якому зазначив, що позивач звернувся 19 квітня 2018 року до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою щодо призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 відповідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Загальний стаж позивача обчислено на підставі копії трудової книжки БТ-11 НОМЕР_2 , військового квитка НОМЕР_3 , диплому про навчання ЛТ№ НОМЕР_4 та даних персоніфікованого обліку. Пільговий стаж було враховано з 1 січня 1998 року за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, у відповідності до п.20 Порядку №637. Розмір пенсії позивача обчислений з урахуванням загального стажу 31 рік 02 міс. 17 днів (стаж враховано по 31 січня 2016 року), в тому числі по Списку №1 - 12 років, та заробітної плати за період з 1 липня 2000 року по 31 січня 2016 року. Уточнюючи пільгові довідки про період роботи позивача з 5 серпня 1989 року по 29 серпня 1990 року та з 9 червня 1992 року по 1 січня 1998 року були видані ДП „Артемвугілля, яке є правонаступником СП „Шахта ім. М.І.Калініна та СП „Шахта ім. А.І.Гайового та зареєстроване в м. Святогірськ. Але, архіви цих шахт та відповідно первинні документи, на підставі яких були видані уточнюючи довідки, знаходяться в м. Горлівка. Враховуючи, що відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014р. №1085 м. м. Горлівка віднесено до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не. здійснюють свої повноваження та архіви розташовано на території тимчасово непідконтрольній українській владі, здійснити перевірку первинних документів, на підставі яких були видані пільгові довідки не надається можливим. У зв`язку з чим, періоди роботи позивача з 5 серпня 1989 року по 29 серпня 1990 року та з 9 червня 1992 року по 1 січня 1998 року на ДП „Артемвугілля, яке є правонаступником СП „Шахта ім. М.І.Калініна та СП„Шахта ім. А.І.Гайового було враховано до стажу на загальних підставах.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого 15 лютого 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 . Позивач є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить довідка від 12 березня 2018 року № . Позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком з 2 квітня 2018 року, про що сторонами не заперечується.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що записами у трудовій книжці серії НОМЕР_7 на ім`я позивача підтверджується, що позивач у період з 5 серпня 1989 року по 30 серпня 1990 року працював на в СП «Шахта ім. Калініна» ДП «Артемвугілля» гірничим робітником з повним робочим днем у шахті. У період з 9 червня 1992 року по 7 січня 2002 року позивач працював на СП „Шахта ім. М.І.Калініна та СП„Шахта ім. А.І.Гайового, які є правонаступником ДП „Артемвугілля.

Крім того, факт роботи позивача на зазначених підприємствах повний робочий день під землею підтверджується довідками від 16 березня 2018 року № 1603/02, № 1603/01, № 1603/06, № 1603/04.

19 квітня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Дана заява була прийнята відповідачем та зареєстрована за номером 911, про що свідчить розписка-повідомлення.

Судом встановлено, як вбачається з матеріалів справи, що відповідачем не була розглянута заява позивача від 19 квітня 2018 року № 911 про призначення пенсії.

16 вересня 2019 року представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом № 11612 з проханням надати розпорядження про розрахунок пенсії, розрахунок стажу, усі варіанти розрахунку заробітної плати.

На запит представника позивача відповідачем була надана роздруківка з офіційного програмного забезпечення органів ПФУ щодо розрахунку стажу, з якої вбачається, що періоди роботи позивача з 5 серпня 1989 року по 29 серпня 1990 року та з 9 червня 1992 року по 31 грудня 1997 року не враховано у пільговий стаж.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон № 1058-IV.

Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону України № 1058, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійною фонду або до уповноваженою ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», встановлено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мапи місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Частина 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійною фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку), поновлення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.3 Порядку №22-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, які регулюють пенсійні правовідносини, суд дійшов висновку, що передбачено два альтернативні варіанти рішень, які можуть бути прийняті органами Пенсійного фонду за результатами розгляду заяви про призначення (переведення, перерахунку) пенсії: про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Тобто, у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення (перерахунок, переведення) пенсії, останній зобов`язаний розглянути подану заяву та прийняти відповідне рішення.

Отже, як вже судом зазначалось вище, що позивач звертався до відповідача із заявою від 19 квітня 2018 року, проте, останнім не було прийнято жодного рішення за результатами розгляду заяви позивача, в отже, відповідач діяв не в межах своїх повноважень та діючого законодавства України.

Суд враховує той факт, що відповідачем за результатами розгляду заяви позивача від 19 квітня 2018 року № 911 була призначена пенсія, тому підстав для зобов`язання відповідача прийняти відповідне рішення про призначення позивачу пенсії у суду не має, оскільки у цьому випадку порушене право позивач не буде поновлено.

Як зазначає відповідач у відзиві, та про що свідчать матеріали справи, при призначені позивачу пенсії за віком не було враховано до пільгового стажу періоди роботи позивача з 5 серпня 1989 року по 29 серпня 1990 року та з 9 червня 1992 року по 1 січня 1998 року на ДП „Артемвугілля, яке є правонаступником СП „Шахта ім. М.І.Калініна та СП„Шахта ім. А.І.Гайового, з тих підстав, що архіви цих шахт та відповідно первинні документи, на підставі яких були видані уточнюючи довідки, знаходяться в м. Горлівка. Враховуючи, що відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014р. №1085 м. м. Горлівка віднесено до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не. здійснюють свої повноваження та архіви розташовано на території тимчасово непідконтрольній українській владі, здійснити перевірку первинних документів, на підставі яких були видані пільгові довідки не надається можливим. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з нормами статті 114 зазначеного Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників. Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Як встановлено судом раніше, позивачем для призначення пенсії на пільгових умовах, окрім трудової книжки, були надані документи, що підтверджують факт перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Відповідно до Додатку 1 Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р місто Горлівка, де перебувають підприємства на яких працював позивач та які не зараховує до пільгового стажу відповідач, відноситься до території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Абзац 7 пункту 20 Порядку № 637 доповнено постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1028 наступного змісту: в разі розміщення підприємств, установ, організацій на тимчасово окупованій території України або в районах проведення АТО можливе підтвердження спеціального стажу за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд погоджується, що відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Однак, як зазначив відповідач, провести перевірку достовірності документів не має можливості тому, що підприємства знаходяться на непідконтрольній українській владі території і не здійснили перереєстрацію юридичної адреси на підконтрольну України територію.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Проте, суд зауважує, що відсутність можливості проведення перевірки не може позбавляти позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах. Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи та навчання позивача у вищевказані періоди на вищезазначених підприємствах. Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають.

За приписами статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров`я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу статті 6 КАС України враховується судом при розгляді даної справи.

Наведені вище обставини свідчать про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується статтею 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає неправомірними дії відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 5 серпня 1989 року по 29 серпня 1990 року та з 9 червня 1992 року по 31 грудня 1997 року.

Суд зазначає, що позивач просив суд визнати дії відповідача протиправними щодо не зарахування при призначені пенсії відповідних періодів у пільговий стаж та зобов`язати відповідача врахувати відповідні періоди до пільгового стажу позивача. Проте, суд вважає, що для повного та ефективного захисту порушеного права позивача слід задовольнити позовні вимоги в цій частині шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо не зарахування відповідного періоду роботи позивача до пільгового стажу та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 19 квітня 2018 року № 911, зарахувавши відповідний період роботи позивача до пільгового стажу.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити відповідний перерахунок його пенсії з урахуванням зазначених періодів у пільговий стаж за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та сплатити недоотримані суми пенсії з часу його звернення за призначенням пенсії 19 квітня 2018 року, з урахуванням положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» суд зазначає, що дана позовна заява позивача є передчасно заявленою, оскільки тільки після зарахування відповідачем, за висновками даного судового рішення, відповідних періодів роботи до пільгового стажу, у відповідача виникне право на здійснення перерахунку пенсії позивачу. Отже, в рамка даної адміністративної справи не відбулося порушення права позивача на перерахунок пенсії, тому в цій частині суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог.

З урахуванням викладеного суд доходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог позивача.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду,може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. З аналізу вищезазначених правових норм суд дійшов висновку, що відповідач своїми діями не забезпечив справедливої рівноваги, запобігаючи несприятливим наслідкам, які можуть виникнути після прийняття такого рішення для захисту основоположних прав конкретної особи, використовуючи свої функції, покладені статтею 19 Конституції України.

Згідно з положеннями частини 3 статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. відповідно до квитанції від 27 лютого 2019 року.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса для листування: АДРЕСА_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 при призначенні пенсії до пільгового стажу періодів роботи 5 серпня 1989 року по 29 серпня 1990 року та з 9 червня 1992 року по 31 грудня 1997 року.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 квітня 2018 року № 911 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 5 серпня 1989 року по 29 серпня 1990 року та з 9 червня 1992 року по 31 грудня 1997 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути зі Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 700 (сімсот гривень) 00 коп.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 23 жовтня 2019 року. Повне судове рішення складено 23 жовтня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар