Справа № 440/2356/19
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/2356/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання - Крутько О.В.,

представника позивача - ОСОБА_4.,

представника відповідача - Дудник В.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавської митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення.

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації № UА806020/2019/00614 від 06.05.2019 та рішення про коригування митної вартості товарів від 16.05.2019 № UА806020/2019/000338/2.

Позовні вимоги мотивує протиправністю та необґрунтованістю спірного рішення та картки відмови, оскільки для митного оформлення товару - легкового автомобіля SCODA OCTAVIA, 2014, р.в., ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , були надані усі необхідні документи, що підтверджують заявлену декларантом митну вартість такого товару - 4525,82 Євро. Вартість ввезеного автомобіля підтверджується також висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 03.05.2019 №81, відповідно до якого вартість досліджуваного автомобіля становить 4525,82 Євро, тобто фактично відповідає задекларованій вартості автомобіля. Таким чином, позивачем було дотримано усіх вимог митного законодавства при митному оформленні ввезеного товару.

Ухвалою суду від 08.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

26.07.2019 до суду від Полтавської митниці ДФС надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач вказує на необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку із тим, що коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України у зв`язку з тим, що виявлено розбіжності у документах, що підтверджують митну вартість товару. При митному оформленні товару відбулося опрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з можливим заниженням митної вартості, з огляду на що митним органом було здійснено контроль за правильністю визначення митної вартості. В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість містять розбіжності, а саме: відсутній підпис покупця у наданому рахунку - фактурі №VF 3/2019 у спеціально відведеному місці; рахунок - фактура містить відомості про придбання транспортного засобу в Польщі, а країною відправлення визначена Німеччина; експертом у висновку для порівняння вартості використані дані про вартість автомобілів у Німеччині та Чехії; ціна зазначена в експортній декларації не відповідає визначені в рахунку - фактурі. Наявна у митного органу інформація щодо митної вартості імпортованих товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Так, рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 4525,82 Євро, а рівень вартості товару зі схожими характеристиками відповідно до інформації з АСАУР становить 9500 Євро. В результаті проведення консультацій з декларантом, останнім не було надано митному органу додаткових документів на підтвердження митної вартості товару. Такими чином, митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України. Визначена митна вартість товару ґрунтується на інформації з АСАУР щодо вартості подібних транспортних засобів та становить 9500 Євро /а.с. 71-81/.

03.09.2019 до матеріалів справи від позивача надійшла відповідь на відзив, де останній підтримав свої позовні вимоги, вказавши про фактичне проведення розрахунків із компанією, яка за довіреністю придбала автомобіль у сумі, вказаній у рахунку-фактурі №VF 3/2019, що підтверджується відміткою у даному документі про здійснення розрахунку готівкою. Крім того позивач наполягав на правомірності і правильності висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 03.05.2019 №81, відповідно до якого вартість досліджуваного автомобіля становить 4525,82 Євро /а.с. 104-107/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 09.10.2019.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 придбав за межами України легковий автомобіль SCODA OCTAVIA, 2014, р.в., ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 . Придбання фактично здійснене ОСОБА_2 , на підставі довіреності від 22.04.2019 року, виданої позивачем, за якою ОСОБА_2 є представником ОСОБА_1 в будь-яких установах, підприємствах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування та форм гласності з питання придбання (купівлі) та транспортування (перегону) автомобілів будь-яких марок та моделей на території України та з-за кордону на митну територію України до місця проживання, також він є представником в усіх установах, підприємствах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування та форм власності з питання розмитнення належних ОСОБА_1 автомобілів будь-яких марок та моделей, постановки на постійний реєстраційний облік на її ім`я у відповідних сервісних центрах МВС України /а.с.22/.

Проведено автотоварознавче дослідження, виданий висновок №81 від 03.05.2019 /а.с.28-30/ про вартість автомобіля SCODA OCTAVIA, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 бувший у вжитку, рік виготовлення 2014, модельний рік виготовлення 2014, яка складає 4525,82 Євро.

Декларантом Приватним Підприємством "РОМАКС-ТРЕЙД" до митного посту "ВМО № 1 Полтавської митниці ДФС" подано митну декларацію UA806020.2019.208975 від 06.05.2019 та документи з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару, а саме:

- рахунок-фактура (інвойс) FV 3/2019 від 22.04.2019;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 15.05.2014;

- інші некласифіковані документи ДОБ.ННЕ 738403 від 22.04.2019;

- платіжне доручення, що підтверджує сплату митних та інших платежів 0.0..1 від 24.04.2019;

- платіжне доручення, що підтверджує сплату митних та інших платежів 0.0..1 від 29.05.2019;

- паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України НОМЕР_4 від 07.02.2018;

- паспортний документ фізичної особи, що містить інформацію про місце постійного або тимчасового проживання на території України НОМЕР_5 від 24.12.2001 (паспорт ОСОБА_1 ); паспортний документ фізичної особи, що містить інформацію про місце постійного або тимчасового проживання на території України НОМЕР_6 (паспорт ОСОБА_2 ).

Митна вартість товару була заявлена позивачем відповідно до статті 58 Митного тексу України за основним методом, тобто за ціною договору (рахунку придбання транспортного засобу).

За результатами перевірки митної декларації та документів, поданих 06.05.2019, відповідачем видана картка відмови в митному оформленні (випуску) товарів UA806020/2019/00614 та прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA806020/2019/000338/2 від 16.05.2019 за яким митну вартість товару, що імпортується скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до ст. 64 Митного кодексу України, визначена вартість товару ґрунтується на інформації з АСАУР та становить 9500 Євро /а.с. 18-21/.

Коригування митної вартості товару здійснено відповідачем відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України у зв`язку з тим, що виявлено розбіжності у документах, що підтверджують митну вартість товару. На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснено під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки рахунку, здійсненого декларантом, та перевірки наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту). Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Оскільки відбулося спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з можливим заниженням митної вартості, митним органом було здійснено контроль за правильністю визначення митної вартості. В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість містять розбіжності, а саме: 1) у рахунку-фактурі № FV 3/2019 від 22.04.2019 у спеціально відведеному місці відсутній підпис покупця; 2) відповідно до інформації з рахунку-фактури ТЗ був куплений в Польщі натомість у ВМД зазначено країну відправлення Німеччина; 3) у висновку експерта авто товарознавця, на підставі якого декларується митна вартість, при визначенні ринкової вартості для порівняння беруться дані про вартість автомобілів у Німеччині та Чехії, що є порушенням Методики товарознавчих досліджень та оцінки КТЗ, оскільки задекларований ТЗ експортується з Польщі; 4) в експортній декларації країни відправника ціна зазначена вища ніж вказана в рахунку - фактурі. Відповідно до статті 33 Митного кодексу України митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах. Наявна у митного органу інформація щодо митної вартості імпортованих товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Так, рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 4525,82 Євро, а рівень вартості товару зі схожими характеристиками відповідно до інформації з АСАУР становить 9500,00 Євро.

Під час консультацій декларанта відповідно до вимог частини 3 статті 53 Митного кодексу України зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) копію митної декларації країни відправника; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 3) платіжні, касові документи, що стосуються товару; 4) інші документи за його бажанням.

Декларант у відповідь надав квитанцію про сплату коштів (підтвердження операції) та посередницький рахунок-фактуру № DERE-0046-5566 від 16.04.2019, за яким продавець купив дане авто в Нідерландах. Однак, в підтвердженні операції фігурує представник покупця ОСОБА_2 тільки сплачена сума різниться з сумою зазначеною в рахунку фактурі № FV 3/2019 від 22.04.2019 та дата транзакції (15.04.2019) зазначена раніше ніж був виставлений рахунок на сплату. А у посередницькому рахунку-фактурі № DERE-0046-5566 від 16.04.2019 загальна вартість автомобіля зазначена вища ніж у кінцевому рахунку-фактурі № FV 3/2019 від 22.04.2019.

Відповідно до статті 368 Митного кодексу України у разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів митні органи визначають митну вартість самостійно на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до Митного кодексу України.

Відповідачем вказано, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються не може бути прийнятий у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені документально (документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості містять розбіжності). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не може бути прийнятий у зв`язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з ідентичними товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не може бути прийнятий у зв`язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не може бути використаний у зв`язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не може бути використаний у зв`язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України. Визначена митна вартість товару ґрунтується на інформації з АСАУР становить 9500,00 Євро.

Як наслідок, відповідачем прийнято картку відмови в митному оформленні (випуску) товарів UA806020/2019/00614 за митною декларацією UA806020/2019/208975 від 06.05.2019 з причин порушення декларантом вимог статті 52 Митного кодексу України в частині правильності визначення митної вартості товару та прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA806020/2019/000338/2 від 16.05.2019 за яким митну вартість товару, що імпортується скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до ст. 64 Митного кодексу України, визначена вартість товару ґрунтується на інформації з АСАУР та становить 9500,00 Євро.

З рішенням про коригування митної вартості товарів №UA806020/2019/000338/2 від 16.05.2019 та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA806020/2019/00614 за митною декларацією UA806020/2019/208975 від 06.05.2019 позивач не погодився та оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам позивача, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом ІІІ Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року.

Так, у статті 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року передбачено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як таке, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданих для цілей митного оцінювання.

Отже, у вказаній статті закріплено право митних органів переконатися в правдивості або точності будь-якої заяви, документа або декларації, наданих для цілей митної оцінки, та оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Положеннями частини 1 статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно з частиною 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Положеннями частини 3 статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини 1 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 2 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі №826/5868/16.

Частиною 1 статті 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з частиною 2 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 Митного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 придбав за межами України легковий автомобіль SCODA OCTAVIA, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 .

Придбання фактично здійснене ОСОБА_2 , на підставі довіреності від 22.02.2019, виданої позивачем, за якою ОСОБА_2 є представником ОСОБА_1 в будь-яких установах, підприємствах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування та форм гласності з питання придбання (купівлі) та транспортування (перегону) автомобілів будь-яких марок та моделей на території України та з-за кордону на митну територію України до місця проживання.

ОСОБА_3 придбав автомобіль від імені та в якості директора ТОВ "АВТОМАН ТРАНС", зареєстрованого на території Польщі з 07.12.2017 року /а.с. 58 - 67/, основний вид діяльності 45.11.Z - гуртова та роздрібна торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами.

Придбання здійснене з аукціонних торгів, організатором яких є компанія AUTO Europen Cars B.V. (офіс за адресою: вул. Овершистраат 57,1062HN, Амстердам, Нідерланди) /а.с. 49/. Автомобіль було доставлено до Польщі, Пшемишль.

На підтвердження джерела придбання автомобіля до справи та при митному оформленні подавалася копія рахунку компанії AUTO Europen Cars B.V., виставленого для оплати ТОВ "АВТОМАН ТРАНС" /а.с. 52-53/.

Копія рахунку №FV 3/2019, виставленого компанією ТОВ "АВТОМАН ТРАНС" для оплати його позивачем, також була наявна при митному оформленні та надана до матеріалів справи. З дослідження її судом, встановлено про відомості щодо дати виставлення рахунку - 22.04.2019 року; строку, на протязі якого сплата повинна була бути проведена - 22.04.2019; дати закінчення проведення послуги оплати 22.04.2019; форма оплати - готівка; сума - 3750 Євро /а.с. 156/. Тобто з даного документу вбачається про закінчення операції оплати грошових коштів в сумі 3750 Євро 22.04.2019.

Таким чином, до митного оформлення позивачем наданий пакет документів, що підтверджує вартість та фактичну сплату позивачем при придбанні товару автомобіля SCODA OCTAVIA, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 .

Крім того, автотоварознавчим дослідженням у висновку №81 від 03.05.2019 /а.с.27 - 48/ встановлена вартість автомобіля SCODA OCTAVIA, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 в розмірі 4525,82 Євро.

Таким чином, на переконання суду, надані декларантом документи щодо митного оформлення товару - автомобіль SCODA OCTAVIA, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , календарний рік випуску 2014, модельний рік випуску 2014, бувший у використанні, підтверджують митну вартість товару саме у сумі 4525,82 Євро.

Відтак, у відповідача не було обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товару за першим методом та, як наслідок, витребування додаткових документів відповідно до частини 3 статті 53 МК України, оскільки подані декларантом під час митного оформлення документи дозволяли митному органу встановити вартість товару.

Водночас, відповідачем у даному випадку вартість товару - автомобіль SCODA OCTAVIA, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , календарний рік випуску 2014, модельний рік випуску 2014, бувший у використанні, що імпортується скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 МК України.

У спірному рішенні про коригування митної вартості товарів указано, що визначена митна вартість товару ґрунтується на інформації з АСАУР.

Суд зазначає, що метод 6 (резервний) застосовується лише, якщо декларант не може визначити митну вартість, застосовуючи додаткові методи - 1-5, враховуючи вимоги частин 3-8 статті 57 МК України, згідно з якими кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Визначена відповідачем митна вартість товару, яка ґрунтується на інформації з повідомлення АСАУР щодо вартості подібних транспортних засобів, здійснена без безпосереднього технічного огляду (експертизи) щодо реального стану імпортованого транспортного засобу. Відповідачем не взята до уваги та обставина, що автомобіль не перебував в робочому стані, двигун автомобіля потребував ремонту, салон забруднений, оббивка має потертості, лакофарбове покриття кузов має пошкодження, кузов має вм`ятини.

А відтак, вищезазначені доводи митного органу суд вважає такими, що спростовані матеріалами справи.

Таким чином, на переконання суду, наявність у митного органу інформації про вартість схожого товару жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від багатьох обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Відтак, відповідачем не доведено наявності у нього обґрунтованого сумніву у заниженні заявленої позивачем митної вартості при розмитненні товару - автомобіль SCODA OCTAVIA, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , календарний рік випуску 2014, модельний рік випуску 2014, бувший у використанні, а отже, і підстав коригування митної вартості вказаного товару за резервним методом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 16 травня 2019 року №UA806020/2019/000338/2.

Щодо наявності підстав для визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2019/00614, суд зазначає наступне.

Положеннями частин 1, 2 статті 256 МК України визначено, що відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Відповідно до частин 9, 10 статті 264 МК України орган доходів і зборів не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.

Частиною 12 цієї статті Кодексу передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації та у митному оформленні (випуску) товарів є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи органу доходів і зборів про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

Стаття 24 МК України гарантує кожній особі право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Судом встановлено, що спірна картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2019/00614 вмотивована прийняттям митним органом спірного рішення про коригування митної вартості товару, неправомірність якого підтверджено у ході розгляду цієї справи. За таких обставин, зазначена картка відмови також є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_7 ) до Полтавської митниці ДФС України (вул. Анатолія Кукоби, 28, м. Полтава, Полтавська область, 36022, ) про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Полтавської митниці ДФС України про коригування митної вартості товарів від 16 травня 2019 року №UA806020/2019/000338/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2019/00614.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_7 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці ДФС України (вул. Анатолія Кукоби, 28, м. Полтава, Полтавська область, 36022, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21 жовтня 2019 року.

Суддя А.Б. Головко