Справа № 214/4996/19
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/4996/19
2-а/214/230/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 жовтня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Улятовській М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Широківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Чуваєва Івана Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом 11 липня 2019 року, в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №068986 від 26 червня 2019 року; закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову наводить наступне. Постановою серії НК №068986 від 26 червня 2019 року, винесеною інспектором СРПП Широківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Чуваєвим І.С., його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 cm. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Оскаржувану постанову позивач вважає необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам КУпАП та винесеною суб`єктом владних повноважень з порушенням його прав, передбачених cm. 268 КУпАП. Так, 26 червня 2019 року він керував автомобілем та не порушував вимог ПДР України. Під час винесення постанови відповідачем не дотримано вимоги ст.ст.9,33,245,280 КУпАП, відповідно до яких, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. При розгляді даної адміністративної справи були відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтвердити факт порушення ним ПДР України, тобто його провина у вчиненні адміністративного правопорушення ніякими взагалі доказами не підтверджується, а склад адміністративного проступку в його діях відсутній. Крім того, при розгляді справи не було допитано водія іншого автомобіля, якого, на думку інспектора, він начебто обігнав на перехресті. Вважає дії відповідача по складанню оскаржуваної постанови заздалегідь упередженими та незаконними, а його доводи, покладені в основу постанови - дуже сумнівними, в той час як відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У судовому засіданні позивач участі не приймав, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. При цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим належним чином, заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. У встановлений судом 15-денний строк з дня отримання позову та ухвали про відкриття провадження, а саме 13 серпня 2019 року згідно відмітки на повідомленні (а.с.15) відповідач відзив не подав.

Під час розгляду справи судом досліджені наступні письмові докази: постанова (а.с.5).

Відповідно до ст.73 КАС України, суд вважає належним доказом постанову (а.с.5), так як вона стосується факту притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.74 КАС України, суд вважає допустимим доказом постанову (а.с.5), яка одержана з дотриманням вимог КАС України.

Згідно зі ст.75 КАС України, постанову (а.с.5) суд вважає достовірним доказом.

На підставі ст.6 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає їх достатніми для встановлення наступних обставин. При цьому суд керується вимогами ст.77 ч.2 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

26 червня 2019 року о 18 год. 45 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки Volkswagen Passat, р/н НОМЕР_1 , по автодорозі Р74-ТО411 смт. Широке м. Кривий Ріг, що встановлено судом на підставі позову та не спростовано відповідачем.

26 червня 2019 року інспектором СРПП Широківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Чуваєвим І.С. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до постанови, 26 червня 2019 року о 18 год. 45 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки Volkswagen Passat, р/н НОМЕР_1 , по автодорозі Р74-ТО411 смт. Широке м. Кривий Ріг, здійснив обгін автомобіля на перехресті, чим порушив п.14.6 «а» ПДР України.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення інспектором як уповноваженою посадовою особою органу поліції, суб`єктом владних повноважень.

При вирішенні справи, суд застосовує норми права, які передбачені Конституцією України, КАС України, КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі за текстом «ПДР України»).

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ч.2 ст.22 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.2 ст.122 КУпАП в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, з огляду на скорочений порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд яких здійснюється на місці вчинення правопорушення, під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним порушенням, а відтак доводи позивача в цій частині суд вважає безпідставними.

Крім того, оскільки відповідач є суб`єктом владних повноважень, діючи від ПП як підрозділу системи органів Національної поліції України, пред`явив позивачеві своє службове посвідчення, що не заперечується позивачем згідно його доводів, викладених в позові, суд приходить до висновку, що відповідач мав повноваження на складання оскаржуваної постанови.

Згідно зі ст.245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено ст. 280 КУпАП, предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення, а саме: наявність події адміністративного правопорушення; особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за якими нормами КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; причини і умови вчинення адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 30 травня 2018 року у справі №337/3389/16-а.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил обгону.

Відповідно до п.14.6 «а» ПДР України, обгін заборонено на перехресті.

Із системного аналізу вказаних норм слідує, що визначальною умовою настання адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП є порушення водієм правил обгону на спеціальній ділянці автодороги, у тому числі на перехресті як місці перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.

Згідно ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Як слідує з постанови у справі про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 допустив обгін автомобіля на перехресті, де згідно приписів п.14.6 «а» ПДР України це заборонено.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В КУпАП та КАС України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та її перегляду судом у випадку оскарження, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. В даній категорії справ відповідач як суб`єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача та його заперечення проти пред`явленого йому обвинувачення, адже в силу ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Окрім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч.3 ст.79 КАС України зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Однак, в ході судового розгляду відповідачем належними, достовірними та достатніми доказами не доведено перед судом безпосереднього факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення. В судове засідання не були представлені жодні докази, які б підтверджували обставини виявленого правопорушення, зокрема: який конкретно транспортний засіб позивач обігнав, не доведено, що це мало місце на ділянці дороги з перехрестям (фотознімки, відеофіксація), не допитано в якості свідка водія автомобіля, який позивач начебто обігнав. А відтак, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а відповідач не надав доказів факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що позовні вимоги належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно з ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача та звільнення його від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 121, 245, 247, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 3, 5, 9, 73-77, 139, 162, 241-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Широківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Чуваєва Івана Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження по справі задовольнити.

Постанову серії НК №068986, винесену 26 червня 2019 року інспектором СРПП Широківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Чуваєвим Іваном Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Прасолов