Справа № 460/1923/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2019 року м. Рівне №460/1923/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії позивачу з 1 січня 2016 року відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей від 23 грудня 2015 року № 900-VIII, статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, постанов Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, від 18 листопада 2015 року № 947 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268, на підставі довідки від 9 червня 2017 року № 45307 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Головним управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві; 2) зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивача з 1 січня 2016 року відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей від 23 грудня 2015 року № 900-VІІІ, статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, постанов Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, від 18 листопада 2015 року №947 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268, на підставі довідки № 2374 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Ліквідаційною комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області без обмеження граничного розміру. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ, якому з 10.11.2010 призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення. Позивач вказує, що з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23 грудня 2015 року 900-VIII він з 1 січня 2016 року набув права на перерахунок пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах встановлених законодавством для поліцейських. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 встановлено розміри грошового забезпечення поліцейських, які є значно більшими від грошового забезпечення колишніх працівників міліції. У зв`язку з наведеним, Ліквідаційною комісією УМВС України в Рівненській області було підготовлено та направлено до відповідача довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача станом на 1 січня 2016 року. В липні 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей від 23 грудня 2015 року № 900-VІІІ. У відповідь на звернення позивача відповідач повідомив, що з 1 квітня 2014 року Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27 березня 2014 року №1166-VІІ внесені зміни до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Зокрема, максимальний розмір пенсії за вислугу років з цієї дати не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача щодо перерахунку пенсії протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою врегульований порядок здійснення перерахунку та виплати пенсії особам, яким пенсія призначена на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зокрема, вказаною Постановою передбачено перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції. На виконання вищенаведених норм, 14 березня 2018 року Ліквідаційною комісією УМВС України в Рівненській області було видано довідку про грошове забезпечення позивача за № 5/435 по справі 2374. Грошове забезпечення позивача згідно з вказаною довідкою становить 9730,08грн. 31 березня 2018 року відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача на підставі вищезазначеної довідки з 1 січня 2016 року. Основний розмір пенсії після проведеного перерахунку становив 6811,06грн, а з надбавками - 6924,94грн. З 1 квітня 2014 року Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27 березня 2014 року № 1166-VІІ внесені зміни до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, згідно з якими максимальний розмір пенсії за вислугу років з цієї дати не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Тому перерахунок пенсії позивачу був проведений з врахуванням норм частини другої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, що діяла на момент проведення такого перерахунку, тобто в редакції, відповідно до якої максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Таким чином, відповідач стверджує, що в спірних правовідносинах діяв в межах норм чинного законодавства, а тому відсутні будь-які правові підстави для задоволення позовних вимог. Одночасно, відповідач зауважив, що позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду, встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), оскільки пенсія є щомісячним платежем та про порушення своїх прав останній мав дізнатися у наступному місяці після того як відбулася зміна розміру його пенсії.

Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі:

15 серпня 2019 року позовна заява надійшла до суду.

20 серпня 2019 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

4 серпня 2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Обставини справи, встановлені судом:

Позивач перебуває на обліку у відповідача та з 10 листопада 2010 року отримує пенсію за вислугу років згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 88 % відповідних сум грошового забезпечення.

В липні 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей від 23 грудня 2015 року № 900-VІІІ. Вказане не заперечується учасниками справи згідно зі змістом заяв по суті.

У відповідь на запит позивача відповідач листом від 23 липня 2019 року № З-905/07.1-59 (58/03) повідомив, що відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з врахуванням 31 року вислуги в пільговому обчисленні, позивачу з 10 листопада 2010 року призначена пенсія в розмірі 88 % відповідних сум грошового забезпечення. Однак, з 1 квітня 2014 року Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27 березня 2014 року № 1166-VІІ внесені зміни до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, згідно з якими максимальний розмір пенсії за вислугу років з цієї дати не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. З огляду на вказане, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" відповідачем проведений перерахунок пенсії позивача з 1 січня 2016 року в розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Підстави для перерахунку пенсії позивача в розмірі 88 % відповідних сум грошового забезпечення, як стверджує відповідач у листі, - відсутні.

Позивач, не погодившись з такою бездіяльністю відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Твердження відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду суд оцінює критично, з огляду на наступне.

Частинами першою, другою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Матеріалами справи підтверджується що про порушення своїх прав щодо отримання пенсії в належному розмірі стало відомо після отримання листа відповідача від 23 липня 2019 року № З-905/07.1-59 (58/03). Таким чином, перебіг строку звернення до суду з даним позовом розпочався саме з моменту отримання позивачем вказаного листа. Враховуючий, що позивач звернувся до суду з даним позовом 15 серпня 2019 року, тобто менше ніж через місять після складання відповідачем вказаного листа, тому суд вважає, що строк звернення до суду ним пропущений не був.

Посилання відповідача на те, що пенсія є щомісячним платежем та про порушення свої прав позивач мав дізнатися у наступному місяці після того як відбулася зміна розміру його пенсії, суд вважає безпідставним, оскільки з інформації про розмір фактично виплаченої пенсії позивачу не могло стати відомо про те, що при здійсненні її перерахунку відповідачем було дотримано усі вимоги чинного законодавства, що визначають розмір пенсійної виплати військовослужбовців.

При цьому, будь-яких доказів на підтвердження того, що про порушення власних прав позивачу було відомо до отримання листа від 23 липня 2019 року № З-905/07.1-59 (58/03), відповідачем суду не надано та судом не встановлено.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23 грудня 2015 року № 900-VIII (далі - Закон № 900).

Цим Законом внесені доповнення до статті 63 Закону № 2262. Статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Статтею 51 Закону № 2262 передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до абзацу другого розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Згідно з статтею 102 Закону України «Про Національну поліцію», пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Кабінет Міністрів України постановою від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988) та постановою від 18 листопада 2015 року №947 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268» встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Постанова № 988 набрала чинності 2 грудня 2015 року.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45«Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (далі - Порядок № 45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262 пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку № 45 рішення Кабінету Міністрів України, Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Аналізуючи вказані вище норми права, суд дійшов висновку, що відповідно до Закону № 900, статті 63 Закону № 2262, зміна грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі Постанови № 988, яка набрала чинності 2 грудня 2015 року.

Згідно зі статтею 51 Закону № 2262, позивач має право на перерахунок пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Оскільки Постанова № 988, якою встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, набрала чинності 2 грудня 2015 року, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, з 1 січня 2016 року.

Ураховуючи те, що право позивача на перерахунок пенсії встановлено чинним законодавством України, дотримано всі вимоги, передбачені Порядком № 45, для проведення перерахунку пенсії, позивач має законні підстави щодо перерахунку його пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення з урахуванням грошового забезпечення поліцейських.

За результатами судового розгляду встановлено, що Ліквідаційна комісія УМВС України в Рівненській області надіслала до відповідача довідку від 14 березня 2018 року за № 5/435 (справа № 2374) про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача.

На підставі вказаної довідки відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивача, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рішення від 31 березня 2018 року з пенсійної справи № - МВС, а відтак позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Рівненській області від 14 березня 2018 року за № 5/435 (справа № 2374), а також зобов`язання останнього здійснити такі перерахунок та виплату пенсії, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити виплату перерахованої пенсії без обмеження граничного розміру, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини сьомої статті 43 Закону № 2262 (в редакції станом на 6 грудня 2016 року), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII, у частині сьомій статті 43 Закону № 2262 слова і цифри у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 року.

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року в справі № 1-38/2016, положення частини сьомої статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визнано неконституційними.

З урахуванням того, що Конституційним Судом України були визнані неконституційними норми частини сьомої статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України (тобто з 20 грудня 2016 року), то обмеження розміру пенсії, передбачені частиною сьомою статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб будуть мати силу лише до 19 грудня 2016 року включно.

Тобто, з 20 грудня 2016 року виплата пенсії позивачеві повинна здійснюватися без її обмеження граничним розміром.

Окрім того, суд зауважує, що за приписами статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно.

Зі змісту рішення від 31 березня 2018 року з пенсійної справи № МВС слідує, що при проведенні перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2016 року на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Рівненській області від 14 березня 2018 року за № 5/435 (справа № 2374) основний розмір пенсії був визначений в розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Надаючи правову оцінку вказаній обставині, суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, є Закон України № 2262.

Згідно із частиною третьою статті 63 Закону № 2262 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону №2262-ХII (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу), особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною другою статті 13 № 2262 (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу) було передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Як було встановлено судом, позивачу пенсія за вислугу років була призначена з 10 листопада 2010 року в розмірі 88 % відповідних сум грошового забезпечення з врахуванням 31 року вислуги в пільговому обчисленні.

Разом з тим, пунктом 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон № 3668-17), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року та пунктом 23 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі Закон № 1166), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, до частини 2статті 13 Закону № 2262 були внесені зміни та цифри "90" замінено цифрами "80", а цифри "80" замінено цифрами "70" відповідно.

Тобто, зміна встановленого Законом № 2262 максимального розміру пенсії відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

При цьому суд зазначає, що згідно з пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-17, обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За правилами статті 22 Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Таким чином, зміна максимального відсоткового розміру пенсії, що відбулася у частині другій статті 13 Закону № 2262, відбулась вже після призначення пенсії позивачу та не є підставою для зменшення йому вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку станом на 1 січня 2016 року.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що при перерахунку пенсії позивачу відповідач повинен був застосувати норми частини другої статті 13 Закону № 2262 в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, якою максимальний розмір грошового забезпечення для призначення пенсії встановлювався не більше 90% від розміру грошового забезпечення, яке враховано при обчисленні пенсії.

При цьому, суд наголошує, що внесені Законом № 3668-17 та Законом № 1166 зміни до статті 13 Закону № 2262, щодо розміру пенсії у відсотках стосуються лише порядку призначення пенсії особам, звільненим з військової служби, та деяких інших осіб, у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, та в жодному разі не перерахунку вже призначеної пенсії. На думку суду, процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Крім того, частиною третьою статті 1-1 Закону № 2262 встановлено, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Разом з тим, Законом № 2262 та Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування також не передбачено зменшення встановленого на момент призначення пенсії відсотку основного розміру пенсії у разі проведення її перерахунку.

Отже, суд зазначає, що оскільки перерахунок пенсії позивачу був пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, при визначенні її відсоткового розміру не може поширюватися законодавство, яке було прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

З огляду на наведене, суд вважає, що здійснюючи перерахунок пенсії позивача станом на 1 січня 2016 року в розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення, а не 90%, відповідач допустив протиправну бездіяльність, чим порушив право позивача на належне соціальне забезпечення у старості, гарантоване Конституцією України.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки в ході судового розгляду справи судом встановлено допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо розрахунку пенсії позивача в належному відсотковому розмірі від відповідних сум грошового забезпечення, що мало своїм наслідком порушення права останнього на належний соціальний захист, тому суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та захистити порушені права позивача шляхом прийняття рішення про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії з врахуванням 88 % відповідних сум грошового забезпечення, а також зобов`язання відповідача провести такі перерахунок та виплату.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовної заяви.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зважаючи, що відповідач протягом тривалого часу перешкоджає позивачу у реалізації законодавчо наданого права на перерахунок пенсії, суд уважає за необхідне встановити відповідачу двадцятиденний строк з дня набрання рішенням суду законної сили для подання до суду звіту про його виконання.

За правилами частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на вказане, половина судового збору в розмірі 768,40грн, сплачена відповідно до квитанції від 14 серпня 2019 року № 0.0..1, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 263, 382 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі 88 % відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 1 січня 2016 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 88 % відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 1 січня 2016 року по 19 грудня 2016 року з врахуванням обмеження, встановленого частиною сьомою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, а з 20 грудня 2016 року без обмеження пенсії граничним розміром.

В задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2016 року відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей від 23 грудня 2015 року № 900-VIII, статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, постанов Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, від 18 листопада 2015 року № 947 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268, на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Рівненській області від 14 березня 2018 року за № 5/435 (справа № 2374) про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, а також зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2016 року відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей від 23 грудня 2015 року № 900-VІІІ, статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, постанов Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, від 18 листопада 2015 року №947 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268, на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Рівненській області від 14 березня 2018 року за № 5/435 (справа № 2374) про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, - відмовити.

В задоволені позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 1 січня 2016 року по 19 грудня 2016 року без обмеження граничного розміру, - відмовити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в двадцятиденний строк з дня набрання рішенням суду законної сили подати до Рівненського окружного адміністративного суду звіту про його виконання.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір в розмірі 768,40грн (сімсот шістдесят вісім гривень, 40коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Короленка, 7; ).

Повний текст рішення складений 21 жовтня 2019 року.

Суддя Комшелюк Т.О.