Справа № 420/4883/19
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/4883/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шевчук О.А.,

суддів Бойка А.В. , Федусика А.Г.

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 р. у справі №420/4883/19 за позовом ОСОБА_1 до Керівника апарату П`ятого апеляційного адміністративного суду про визнання протиправними дїі,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.08.2019 р. адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто позивачу.

На зазначену ухвалу суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить звільнити від сплати судового збору за принципом рівності.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з тим, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: по справі не сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги, апеляційна скарга є нечитабельною.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію вищезазначеної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 отримала 25.04.2019 року (а.с.19).

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, судом було зазначено, що апелянту необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги або надати вмотивоване клопотання та вказати причини, які ускладнюють або роблять неможливим сплату судового збору та надати довідку з органів ДФС про доходи ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р.

Також, підставою для залишення апеляційної скарги без руху стало те, що апеляційна скарга не оформлена належним чином до вимог ч.2 ст.296 КАС України.

Разом з тим, судом було зазначено, що зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 неможливо встановити в чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права судом першої інстанції, оскільки апеляційна скарга викладена почерком, який є нечитабельним, що є також недоліком апеляційної скарги, що фактично позбавляє суд апеляційної інстанції можливості дослідити її обґрунтування та зміст вимог у повному обсязі.

26.09.2019 року на виконання вимог ухвали суду ОСОБА_1 надала заяву про усунення недоліків, зміст якої є не зовсім читабельним та розбірливим.

З прохальної частини заяви вбачається, що апелянт просить звільнити від сплати судового збору, надати додатковий час для усунення недоліків.

Доказів усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2019 року, а саме квитанції про сплату судового збору або вмотивованого клопотання про звільнення від його сплати та доказів неможливості його сплати, довідки з органів ДФС про доходи ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р., про що було зазначено судом в ухвалі, апеляційної скарги, оформленої у відповідності до ч.2 ст.296 КАС України та викладеної в належному та читабельному вигляді до суду не надано.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2019 року продовженоОСОБА_1 строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, зазначених в ухвалі П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2019 року, надавши десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків поданої апеляційної скарги. Роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст.169 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію вищезазначеної ухвали про продовження строку для усунення недоліків ОСОБА_1 отримала 10.10.2019 року (а.с. 26).

15.10.2019 року ОСОБА_1 надала заяву, зокрема, в якій просить звільнити від сплати судового збору, надавши додатковий час для усунення недоліків за умов звільнення від сплати судового збору. Також, просить апеляійну скаргу розглядати без стягнення судового збору у будь-якому вигляді, призначити ВКСЗ з ООАС та інше. Доказів сплати судового збору, або вмотивованого клопотання щодо звільнення від його сплати з наданням відповідних доказів неможливості сплати судового збору (довідки з органів ДФС про доходи ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р.) про що неодноразово зазначалось в ухвалах апеляційного суду ОСОБА_1 до суду не надала.

Крім того, ОСОБА_1 не усунуто недоліків апеляційної скарги і в частині того, що апеляційна скарга не оформлена належним чином відповідно до вимог ч.2 ст.296 КАС України, про що також зазначено в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху,

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2019 року, то апеляційна скарга підлягає поверненню.

В свою чергу, колегія суддів звертає увагу, що зміст заяв ОСОБА_1 є не зовсім читабельним та розбірливим, що не надає змогу суду в повному обсязі дослідити доводи заявника.

Щодо звільнення ОСОБА_1 від сплати судового спору суд вважає за необхідне окремо зазначити наступне.

Згідно статті 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, звільнення від сплати судового збору з підстав, передбачених статтею 133 КАС України та статтею 8 Закону №3674-VI, є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Слід звернути увагу, що вирішуючи питання про звільнення особи від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) суд обмежений статтею 8 Закону №3674-VI, в якій зазначено вичерпний перелік підстав для вказаних процесуальних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, до апеляційної скарги ОСОБА_1 надала довідку про розмір пенсії за 2018 рік, який складає 24959,97 грн.

Судом залишаючи без руху апеляційну скаргу зазначено, що апелянту необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги або надати вмотивоване клопотання та вказати причини, які ускладнюють або роблять неможливим сплату судового збору та надати довідку з органів ДФС про доходи ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. для встановлення підтвердження відсутності у позивача коштів для сплати судового збору, однак, апелянтом зазначених доказів суду не надано, не зазначено причини, що роблять неможливим надання таких доказів..

Суд зазначає, що підставою для звільнення особи від сплати судового збору є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Судом двічі ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від від 16.09.2019 року та від 30.09.2019 року надавався ОСОБА_1 . час для усунення вказаних недоліків.

В свою чергу, слід звернути увагу, що підставою залишення без руху апеляційної скарги слугувало не лише не сплата апелянтом судового збору, а також і інші підстави, які також ОСОБА_1 не усунула, вважаючи, що першочергово суд повинен звільнити її від сплати судового збору і лише в подальшому надати їй час для усунення інших недоліків апеляційної скарги. Суд зазначає, що Кодексом адміністративного судочинства не передбачені такі процесуальні дії суду при вирішенні питання відкриття апеляційного провадження у справі, оскільки відкриваючи апеляційне провадження суд, зокрема апеляційний, перевіряє відповідність апеляційної скарги загалом статті 296 КАС України, що і було зроблено судом у даній справі.

Колегія суддів зазначає, що у цій справі при вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження судом в повному обсязі було використано усі можливі засоби для надання ОСОБА_1 необхідного часу для усунення усіх недоліків апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали цієї адміністративної справи, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 не відноситься до категорії осіб звільнених від сплати судового збору Законом. Крім того, зазначений спір (предмет позовної заяви) не є захистом соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю ОСОБА_1 , що також не може слугувати підставою для надання особі права щодо звільнення від сплати судового збору. Доказів того, що ОСОБА_1 є малозабезпеченою особою з обґрунтуванням таких доводів апелянтом до суду не надано.

При цьому, слід вернути увагу, що предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви, також через не усунення недоліків позовної заяви.

З огляд на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що оцінка питання звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору не була формальною, апелянту надано достатній час для усунення усіх недоліків апеляційної скарги, яким апелянт не скористався.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Відповідно до ч.2 ст.298 КАС України (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлепних статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з ч.5 ст. 298 КАС України (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Як зазначено вище, строк на усунення недоліків апеляційної скарги було надано апелянту десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, в подальшому ухвалою суду було продовжено строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги на десять днів з дня отримання ухвали, тобто останнім днем усунення недоліків є 21.10.2019 р.

Станом на 22.10.2019 року ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2019 р., а тому є підстави для повернення апеляційної скарги.

Керуючись ст..ст.169, 296, 298 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 р. повернути скаржнику.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Шевчук О.А.
Судді Бойко А.В. Федусик А.Г.