Справа № 2а-10085/09/2670
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2009-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. № < Внутрішній Номер справи >
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 листопада 2009 року 12:34 № 2а-10085/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Власенкової О.О., при секретарі судового засідання Чернишевій О.В. вирішив адміністративну справу

за позовом Акціонерного товариства "Мангаймер Ферзіхерунг" (далі - позивач, АТ "Мангаймер Ферзіхерунг")
до відповідача Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві (далі відповідач, УДАІ ГУ МВС України в м.Києві)
про визнання незаконною державної реєстрації

за участю представників сторін:

від позивача: Пасько С.А. (довіреність)

від відповідача: Шевченко Д.І. (довіреність)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач АТ Мангаймер ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою, в якій просить визнати незаконною державну реєстрацію автомобіля MERCEDES BENZ S-500, 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 (далі автомобіль).

Позовні вимоги мотивовані незаконною реєстрацією відповідачем вказаного автомобіля, який допущено до експлуатації, не доставлено на штрафний майданчик, як того вимагають Правила дорожнього руху, незважаючи на те, що автомобіль розшукувався Інтерполом.

Водночас позивач просив поновити пропущений строк звернення до суду, обґрунтовуючи поважність причин його пропуску тим, що про реєстрацію відповідачем викраденого автомобіля дізнався лише «після нещодавно завершених процедур пошуку».

Представник відповідача позов не визнав, в запереченнях на позовну заяву і в судовому засіданні зазначив, що автомобіль зареєстровано на виконання судового рішення суду. Крім того, наполягав на відмові у задоволенні позову у зв`язку з пропущенням позивачем річного строку звернення до адміністративного суду, визначеного статтею 99 КАС України. Стверджував, що про реєстрацію автомобіля на ім`я ОСОБА_2 позивач дізнався у 2007 році, що підтверджується його зверненням до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Універсальної товарної біржі «Укрресурс», ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , треті особи: УДАІ ГУ МВС в м.Києві, ДПІ у Святошинському районі м.Києва про визнання незаконним правочину та відшкодування шкоди, а також рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 27 грудня 2007 року у цивільній справи № 2-1767/2007, яким визнано недійсною біржову угоду купівлі-продажу автомобіля від 26 травня 2004 року.

На підставі частини 3 статі 160 КАС України в судовому засіданні 20 листопада 2009 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Автомобіль MERCEDES BENZ S-500, 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , німецький номерний знак НОМЕР_3 (надалі автомобіль) згідно з договором страхування був застрахований АТ ОСОБА_4 .

У березні 2004 року автомобіль викрадений у німецького власника, з цього часу він перебував у розшуку Інтерполом та був виявлений в Україні.

Відповідно до умов договору страхування після виплати власнику автомобіля страхового відшкодування у розмірі 77 436, 21 євро право власності на автомобіль перейшло до позивача.

Як вбачається з облікової картки автомобіля УДАІ ГУ МВС України в місті Києві, 21 липня 2004 року автомобіль зареєстровано відповідачем за громадянином ОСОБА_2 . В обліковій картці міститься інформація про розшук автомобіля Інтерполом.

Реєстрацію автомобіля здійснено на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 липня 2004 року у справі № 4245/6 2004 р, згідно з яким ОСОБА_2 визнано добросовісним набувачем автомобіля та зобов`язано УДАІ ГУ МВС України в місті Києві зареєструвати автомобіль на ім`я ОСОБА_2 з видачею постійного свідоцтва про реєстрацію, рішення суду допущено до негайного виконання.

Водночас з облікової картки вбачається, що реєстрацію автомобіля здійснено з видачею тимчасового талону у зв`язку з уточненням реєстраційних даних.

Постійну реєстрацію автомобіля відповідач не здійснював, оскільки в установленому порядку із відповідною заявою про це власник автомобіля ОСОБА_2 до останнього не звертався.

Вказаний автомобіль ОСОБА_2 придбав на підставі біржової угоди від 26 травня 2004 року, яку рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27 грудня 2007 року у справі № 2-1767/2007 визнано недійсною. Вказаним судовим рішенням також встановлено, що автомобіль на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 16 липня 2004 року зареєстровано за ОСОБА_2 , якому видано тимчасовий реєстраційний талон з відповідною відміткою терміном на 1 рік. Щодо заміни тимчасового талону на постійне свідоцтво про реєстрацію ОСОБА_2 не звертався.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 01 липня 2008 року скасовано рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 липня 2004 року у справі № 4245/6 2004 р., справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2008 року позов ОСОБА_2 про визнання добросовісним набувачем та усунення перешкод в користуванні і розпорядженні автомобілем залишено без розгляду.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Державна реєстрація транспортних засобів в Україні здійснюється органами Державтоінспекції МВС відповідно до Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі Правила).

Правилами встановлено єдиний на території України порядок державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі транспортні засоби) та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Відповідно до вимог пункту 8 Правил реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості, яка провадиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку у порядку, встановленому МВС, Мін`юстом, Держпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна і має відповідні документи, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Частиною 2 пункту 8 Правил встановлено, що правомірність придбання транспортних засобів, складових частин, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими, зокрема судами, та угодами, укладеними на товарних біржах.

Частиною 3 цього пункту передбачено, що такими документами можуть бути, зокрема, договори, в тому числі угоди, укладені на товарних біржах, копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичної чи фізичної особи, яка визначається власником транспортного засобу, його марки, моделі, року випуску, а також ідентифікаційних номерів складових частин.

Згідно з пунктом 10 Правил реєстрація транспортних засобів, зокрема, право власності на які встановлено за рішенням суду, проводиться на підставі відповідного рішення із зазначенням марки, моделі, номерів кузова (рами) транспортного засобу, а також реєстраційних документів, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу або технічного паспорта, у разі їх наявності з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. До реєстраційних документів додається договір купівлі-продажу, інший документ, який встановлює право власності.

На час здійснення реєстрації автомобіля на ім`я ОСОБА_2 правомірність придбання ним автомобіля підтверджувалась рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 16 липня 2004 року у справі № 4245/6 2004 р. Крім того, вказаним рішенням УДАІ ГУ МВС України в м.Києві було зобов`язано зареєструвати автомобіль на згадану особу з видачею постійного свідоцтва про реєстрацію.

Тому на виконання вказаного рішення суду автомобіль було зареєстровано, однак видано тимчасовий реєстраційний талон, оскільки ОСОБА_2 відповідно до частини 1 пункту 8 Правил не звертався до відповідача із заявою про видачу постійного свідоцтва про реєстрацію автомобіля.

Статтями 124 Конституції України, 11 Закону України «Про судоустрій України`встановлено, що судові рішення ухвалюються іменем України та є обов`язковими до виконання на всій території України.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що незважаючи на те, що автомобіль перебував у розшуку Інтерполом, УДАІ ГУ МВС України в м.Києві правомірно на виконання рішення суду, допущеного до негайного виконання, здійснив його реєстрацію на ім`я ОСОБА_2 , а тому підстави для визнання дій відповідача протиправними відсутні.

Суд не бере до уваги доводи представника позивача про недобросовісність дій відповідача при реєстрації автомобіля, які полягають у неоскаржені ним в апеляційному порядку виконаного судового рішення, оскільки оскарження судового рішення в апеляційному та/або касаційному порядку є правом сторони, а не його обов`язком, а також не звільняє сторону виконувати рішення суду, допущене до негайного виконання, або яке набрало законної сили.

При цьому суд погоджується з доводами представника відповідача щодо пропущення позивачем строку звернення до суду, однак вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються Київському апеляційному адміністративному суду через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя О.О.Власенкова