Справа № 200/8655/19-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року справа №200/8655/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участю представника позивача Золяєва С.А., представника відповідача Сенникова А.А., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року (повний текст складено 09 серпня 2019 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/8655/19-а (суддя І інстанції Абдукадирова К.Е.) за позовом Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення,-

В С Т А Н О В И В:

09 липня 2019 року Комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, в якому позивач просив скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 22 березня 2019 року № про застосування штрафних санкцій за неподання податкової декларації з рентної плати за спеціальне використання води у розмірі 2 040,00 гривень.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував незаконністю прийняття податкового повідомлення-рішення, яке винесене на підставі акту камеральної перевірки від 20.02.2019р. № 36/05-99-43-08/35887472 та яким до структурного підрозділу позивача Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу застосовано штрафні санкції за неподання податкової декларації з рентної плати за спеціальне використання води у розмірі 2 040,00 гривень.

Зазначає, що структурний підрозділ позивача знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції, відповідно до ст. 10 Закону України № 1669-VII від 02.09.2014р. Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції отримало сертифікат Торгово-промислової палати України від 25.11.2014р. № 1735, 1736 про настання обставин непереборної сили з 10.06.2014 року при здійсненні господарської діяльності та дотриманні норм законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів, а тому є звільненим від негативних наслідків за неподання податкових декларацій. Просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року у справі № 200/8655/19-а позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 20 лютого 2019 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2 040,00 гривень.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що під час розгляду справи судом першої інстанції не повно з`ясовано усі обставини справи, не надано вірної оцінки обставинам справи та судове рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування обставин, що мають суттєве значення.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, проти чого заперечував представник позивача, наголошуючи на законності прийнятого судом першої інстанції рішення. Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що Комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом 00191678, про що свідчить статут підприємства та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Позивач має структурний підрозділ Костянтинівське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу, що доведено Положенням № 36 зазначеного структурного підрозділу (а.с. 26-31).

Фахівцями Костянтинівсько-Дружківського управління Головного управління ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу з питань неподання податкових декларацій зі збору за спеціальне використання води з 1 кварталу 2016 року по 4 квартал 2018 року, про що складено акт від 20.02.2019 року № 36/05-99-43-08/35887472 (а.с. 8, 9).

Відповідно до висновків акту перевірки встановлено неподання податкових декларацій з рентної плати за спеціальне водовикористання води за 1-4 квартали 2016 року, 1-4 квартали 2017 року та з 1 по 4 квартали 2018 року, чим порушено п. 49.18.2 п.49.18 ст. 49, Податкового кодексу України.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем було прийнято спірне податкове повідомлення рішення від 20.02.2019 року № про застосування штрафних санкцій за неподання податкових декларацій з рентної плати за спеціальне водовикористання води у розмірі 2 040,00 гривень (а.с. 7).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем спірне податкове повідомлення рішення від 20.02.2019 року № оскаржувалось в адміністративному порядку, однак за результатами скарги залишене без змін ДФС України (а.с. 10-14).

04 березня 2019 року позивач надав на адресу Головного управління ДФС у Донецькій області заперечення на акт перевірки (а.с. 10).

Листом від 19 березня 2019 року за № 26210/10/05-99-43-08 Головним управлінням ДФС у Донецькій області позивача повідомлено про те, що висновки, викладені в акті перевірки від 20.02.2019 року № 36/05-99-43-08/35887472 відповідають нормам Податкового кодексу України (а.с. 11, 12).

28 березня 2019 року за № 629103 позивач звернувся зі скаргою на податкове повідомлення рішення від 20.02.2019 року № до ДФС України в якій просив скасувати зазначене податкове повідомлення рішення (а.с. 13). Проте, рішенням ДФС України від 04 червня 2019 року № 25639/6/99-99-11-06-01-25 скаргу залишено без задоволення, а спірне податкове повідомлення рішення без змін (а.с. 14).

В матеріалах справи наявні Сертифікати (висновок) про настання обставин непереборної сили Торгово-промислової палати України від 29 жовтня 2014 року № 1216, від 25 листопада 2014 року № 1735 та 1736, відповідно до яких КП Компанія Вода Донбасу засвідчено настання обставин непереборної сили з 10 червня 2014 року (а.с. 15-20).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Приймаючи рішення за результатами розгляду справи по суті, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Матеріалами справи підтверджується, що податковим органом було проведено камеральну перевірку подання Костянтинівським виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства Компанія Вода Донбасу декларацій зі збору за спеціальне використання води за період: з 1 кварталу 2016 року по 4 квартал 2018 року.

Відповідно до п. 255.1 ст. 255 ПК України платниками рентної плати за спеціальне використання води є:

первинні водокористувачі - суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують та/або передають вторинним водокористувачам воду, отриману шляхом забору води з водних об`єктів;

суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують воду для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.

За приписами пп. 255.11.17 п. 255.11 ст. 255 ПК України філії, відділення, інші відокремлені підрозділи водокористувача, які мають банківські рахунки, ведуть окремий бухгалтерський облік своєї діяльності, складають окремий баланс, подають податкові декларації та сплачують рентну плату за своїм місцем податкової реєстрації.

Згідно з п. 257.1 ст. 257 ПК України базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю.

Відповідно до п. 257.3 ст. 257 ПК України платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, визначений цією статтею, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію, яка містить додатки.

Таким чином, неподання структурними підрозділом позивача податкових декларацій з рентної плати за спеціальне водокористування за період: 1 квартал 2016 року - 4 квартал 2018 року стало підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 20.02.2019 року № .

Статтею 10 Закону України № 1669-VII від 02.09.2014р. Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014р. №1053-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Донецьк та м. Маріуполь Донецької області, де в дійсний час знаходиться на обліку позивач, а також м. Волноваха Донецької області, де знаходиться на обліку його структурний підрозділ.

Дію вказаного Розпорядження зупинено Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014р.

Вказані розпорядження втратили чинність згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України. Вказаним розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Донецьк, де до 31 березня 2016 року був зареєстрований позивач та м. Волноваха Донецької області, де знаходиться на обліку його структурний підрозділ.

Позивачем надано у якості доказів настання форс-мажорних обставин сертифікат Торгово-промислової палати України від 29 жовтня 2014 року № 1216, від 25 листопада 2014 року № 1735 та 1736, відповідно до яких КП Компанія Вода Донбасу засвідчено настання обставин непереборної сили з 10 червня 2014 року.

Тобто, у період невиконання обов`язків платника рентної плати за спеціальне водокористування позивач та його відокремлений підрозділ знаходилися на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція.

Вищезазначений висновок узгоджується з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 14.03.2018р. по справі № 805/1463/17-а.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, визначене у податковому повідомленні-рішенні від 20.02.2019 року № зобов`язання зі сплати штрафних санкцій за неподання податкових декларацій зі рентної плати за спеціальне використання води у розмірі 2 040,00 гривень є протиправним, тому відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень, та не у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 20 лютого 2019 року № .

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року у справі № 200/8655/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року у справі № 200/8655/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 22 жовтня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В.Сіваченко