Справа № 520/7258/19
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 р. № 520/7258/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Суховарової О.А.,

представника позивача - Спаскіна Д.А. ,

представника відповідача - Пантелей В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, викладене у листі від 16.07.2019 за № К-7467/0-4280/0/95-19 "Про розгляд заяви", про відмову ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) за межами населених пунктів на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області поблизу земельної ділянки з кадастровим номером якої :01:000 : 0001;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.07.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) за межами населених пунктів на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області поблизу земельної ділянки з кадастровим номером якої :01:000:0001, про що видати наказ про надання вищевказаного дозволу;

- встановити в порядку ст. 382 КАС України судовий контроль за виконанням рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.06.2019 ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) за межами населених пунктів на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області поблизу земельної ділянки з кадастровим номером якої :01:000:0001. Однак, листом від 16.07.2019 за № К-7467/0- 4280/0/95-19 Головного управління Держгеокадастру у Харківській відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу). Мотивом відмови стало те, що відповідно до інформації Міськрайонного управління у Чугуївському районі та м. Чугуїв Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, земельна ділянка яку бажає отримати у власність ОСОБА_2 , відноситься до земель водного фонду. Позивач вважає відмову відповідача протиправною, оскільки на час звернення ОСОБА_2 з заявою від 18.06.2019 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та надання відповіді від 16.07.2019 за № К-7467/0-4280/0/95-19 земельна ділянка, на яку претендує позивач, знаходиться за межами населеного пункту і відносилася до земель сільськогосподарського призначення державної власності, у зв`язку із чим просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2019 р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2019 р. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 07.10.2019 р. об 11:00 год.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, згідно наданого до суду відзиву зазначив, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 та доданих до неї матеріалів та за інформацією Міськрайонного управління у Чугуївському районі та м. Чугуїв Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивач відноситься до земель водного фонду. Крім того, зазначив, що відповідно до Інформації щодо земельної ділянки, яка розташована в межах :01:000, що надається Державним кадастровим реєстратором і територіальним органом нижчого рівня територіального органу, створеної за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру, земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивач відноситься до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, а також до земель водного фонду. Враховуючи вищезазначене, Головне управління у встановлений законом строк та в межах повноважень листом від 16.07.2019 за № К-7467/0-4280/0/95-19 правомірно відмовило ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного.

Судом встановлено, що 18.06.2019 ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) за межами населених пунктів на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області поблизу земельної ділянки з кадастровим номером якої :01:000:0001. (а.с.21).

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 16.07.2019 за № К-7467/0-4280/0/95-19 "Про розгляд заяви" повідомлено позивача, що відповідно до інформації Міськрайонного управління у Чугуївському районі та м. Чугуїв Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, земельна ділянка яку бажає отримати у власність ОСОБА_2 , відноситься до земель водного фонду. Розпорядження землями водного фонду, у відповідності до статті 15-1, 122 Земельного кодексу України, не відноситься до повноважень Головного управління. Враховуючи викладене, Головне управління відмовило ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. (а.с.23).

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель вирішуються Земельним кодексом України.

Згідно ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Суд звертає увагу на те, що частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України передбачено підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, перелік яких є вичерпним.

Так, згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, законодавцем встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам, зазначеним у ЗК Україні, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною 4 статті 121 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Приписами статей 186 та 186-1 Земельного кодексу України регламентовано порядок погодження та затвердження проектів землеустрою, у тому числі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Судом встановлено, що єдиною підставою для відмови відповідачем в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, зазначеною у листі від 16.07.2019 за № К-7467/0-4280/0/95-19 "Про розгляд заяви", слугував той факт, що за інформацією Міськрайонного управління у Чугуївському районі та м. Чугуїв Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивач відноситься до земель водного фонду.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 58 Земельного кодексу України та ст. 4 Водного кодексу України, до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Згідно з ч.2 ст.58 Земельного кодексу України, для створення сприятливого режиму водних об`єктів уздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водойм встановлюються водоохоронні зони, розміри яких визначаються за проектами землеустрою.

В ході судового розгляду справи відповідач, в обґрунтування правомірності оскарженої відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою, викладеної у листі від 16.07.2019 за № К-7467/0-4280/0/95-19, посилався на Інформацію щодо земельної ділянки, яка розташована в межах :01:000, що надається Державним кадастровим реєстратором і територіальним органом нижчого рівня територіального органу, створеної за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру, відповідно до якої земельна ділянка орієнтованою площею 1,2716 га, яку бажає отримати у власність позивач, відноситься до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, а також до земель водного фонду. (а.с.76)

Суд вважає безпідставними вищевикладені доводи відповідача, оскільки інформація щодо земельної ділянки, яка розташована в межах :01:000 надана Державним кадастровим реєстратором і територіальним органом нижчого рівня стосовно земельної ділянки орієнтовною площею 1,2716 га, в той час, як позивач звертався до відповідача з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га.

Таким чином, вказаний інформаційний витяг, створений за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки орієнтовною площею 1,2716 га, не може бути належним доказом у цій справі стосовно правомірності відмови позивачу у надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га.

Крім того, суд враховує, що згідно долучених до матеріалів справи акту обстеження земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 14.06.2019 р. №195-ДК/182/АО/10/01/-19, акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 14.06.2019 р. №№195-ДК/198/АП/09/01/-19 та припису Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 14.06.2019 р. №195-ДК/0115Пр/03/01/-19 фахівцями Головного управління Держгеокадастру у Харківській області встановлено, що земельна ділянка, яка знаходиться на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області поруч із земельною ділянкою з кадастровим номером якої :01:000:0001 загальною площею 4,00 га відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення. (а.с.24-35).

Отже, відповідач не надав суду жодних доказів на обґрунтування того, що земельна ділянка, яку бажає отримати у власність ОСОБА_2 , відноситься до земель водного фонду.

Таким чином, суд вважає недоведеним той факт, який у свою чергу і став підставою для відмови позивачу, що земельна ділянка, яку позивач бажає отримати у власність, не відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності, оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин, які стали підставою для відмови позивачу у наданні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини щодо неправомірності відмови Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) за межами населених пунктів на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області поблизу земельної ділянки з кадастровим номером якої :01:000:0001 та недоведеності відповідачем існування передбачених законом підстав для відмови у наданні такого дозволу, позовні вимоги про визнання протиправним рішення відповідача, викладене у листі від 16.07.2019 за № К-7467/0-4280/0/95-19 "Про розгляд заяви", про відмову ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зобов`язання відповідача повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.07.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) за межами населених пунктів на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області поблизу земельної ділянки з кадастровим номером якої :01:000:0001 підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області видати наказ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, суд зазначає наступне.

Відповідно до Рекомендацій №R (80) 2 щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 р. термін "дискреційне повноваження" означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Таким чином, дискреційними є повноваження, які залишають державному органу чи його посадовій особі свободу розсуду після з`ясування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд наголошує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ці вимоги закріплюють у національному законодавстві положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, відповідно до якої кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд. Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах особи.

Відтак, суд вважає, що при розгляді заяви позивача, відповідач неправомірно обмежився висновком про відсутність повноважень щодо розпорядження зазначеної земельної ділянки, при цьому не дослідивши відповідність місця розташування вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, які визначені як критерії для прийняття рішення про надання дозволу або відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а тому, вимогу позивача про зобов`язання відповідача видати наказ про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу), необхідно залишити без задоволення.

Щодо вимог позивача встановити в порядку ст. 382 КАС України судовий контроль за виконанням рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також приписи статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язковості судових рішень та відсутності об`єктивних обставин щодо невиконання судового рішення з боку відповідача, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача встановити в порядку ст. 382 КАС України судовий контроль за виконанням рішення суду.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, в порушення статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не доведено факту правомірності відмови у наданні дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.8 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, буд. 21, 8-9 пов., м. Харків,61145, код 39792822) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, викладене у листі від 16.07.2019 за № К-7467/0-4280/0/95-19 "Про розгляд заяви", про відмову ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) за межами населених пунктів на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області поблизу земельної ділянки з кадастровим номером якої :01:000:0001.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.07.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) за межами населених пунктів на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області поблизу земельної ділянки з кадастровим номером якої :01:000:0001.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, буд. 21, 8-9 пов., м. Харків,61145, код 39792822) суму сплаченого судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 24 жовтня 2019 року.

Суддя Д.А. Волошин