Справа № 824/1214/19-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 жовтня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/1214/19-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Кушнір В.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації про визнання незаконним наказу, -

в с т а н о в и в:

У поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 просить суд визнати незаконним та скасувати Наказ Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації №476 від 30.08.2017р. "Про затвердження порядку роботи обласної спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії за напрямом "Ендокринологія".

Пунктами 1 та 3 частини 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими документами, суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається в письмовій формі.

Разом з тим, у відповідності до правил статті 15 КАС України судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Згідно з ч.4 ст.15 КАС України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.14 Закону України «Про засади державної мовної політики» від 03.07.2012р. №5029-VI сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Таким чином, обов`язковою умовою для здійснення судочинства в Україні регіональною мовою (мовами) є її поширення як такої на відповідній території України згідно з рішенням місцевої ради.

Поряд із цим, на території міста Чернівці російська мова як регіональна мова поширена не була.

Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 06.02.2018р. у справі №826/24325/15 та від 10.05.2018 року у справі №821/2164/17.

Позивачем у поданому позові зміст позовних вимог та виклад обставин, які їх обґрунтовують наведено російською мовою.

Водночас, суд зазначає, що у відповідності до ч.4 ст.15 КАС України використання рідної мови або мови якою вільно володіють гарантується учасниками судового процесу в ході розгляду справи лише щодо тих дій, що викладені в зазначеній статті, а саме: робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином Кодексом адміністративного судочинства України не передбачена можливість подання позовних заяв не державною мовою.

Оскільки приписами ст.10 Конституції України та ст.6 Закону України «Про засади державної мовної політики» визначено, що державною мовою України є українська мова то відповідно до вказаних вимог закону, позовна заява має бути викладена українською мовою.

У зв`язку з цим, суд доходить висновку, що позивачем не належно виконано вимоги ч.1 ст.160 КАС України.

Крім того, за змістом ч.5 ст.160 КАС України, у позовній заяві, серед іншого, зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З матеріалів справи слідує, що позивач оскаржує наказ Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації №476 від 30.08.2017р., оскільки вважає, що його прийнято в порушення наказу Міністерства охорони здоров`я України від 09.04.2008р. №189. Натомість, викладу обставин, який би обґрунтовував в чому полягає порушення прав позивача адміністративний позов не містить.

З наведеного слідує, що позивачу слід привести у відповідність зміст позовних вимог з викладом обставин, який його обґрунтовує, що відповідатиме ч.5 ст.160 КАС України.

У відповідності до ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом частин 2, 4, 5 статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивачем разом з позовом подано письмові докази (додатки), які засвідчені П . Шкавронським. До позовної заяви додано довіреність, яка підтверджує його повноваження на представництво позивача.

Однак суд наголошує, що предметом спору є визнання протиправним та скасування нормативно-правового акту, відтак не є справою незначної складності та в силу п.1 ч.4 ст.12 КАС України розглядається виключно за правилами загального позовного провадження.

У відповідності до приписів ст.57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник. У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Враховуючи те, що дана справа не є справою незначної складності, представником у даній справі може бути лише адвокат.

У зв`язку з цим, враховуючи, що учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, а особа, яка здійснила такі дії в даному випадку не має повноважень представляти інтереси позивача, суд доходить висновку про те, що докази, додані до даної позовної заяви не засвідчені належним чином.

З приводу вказаного суд звертає увагу на те, що у відповідності до правил засвідчення копій документів визначених пунктом 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55) відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом"; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Таким чином, позивачу слід подати до суду засвідчені належним чином докази, які додані до позову у відповідності до вимог ст.94 КАС України.

При цьому, суд звертає увагу, що засвідчити указані документи позивач (або його уповноважений представник) може безпосередньо в приміщенні суду.

Указані недоліки позовної заяви перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у даній справі, оскільки позивачем не дотримано вимог ст.ст.160, 161 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даної позовної заяви без руху.

На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з моменту отримання даної ухвали шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вимог, встановлених статтею 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

3. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.О. Кушнір