Справа № 813/2167/15
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 813/2167/15
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

18 жовтня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Москаля Р.М., суддів Крутько О.В., Гулкевич І.З., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 , представника відповідача Сапіги А.В., розглянув у підготовчому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування Львівської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, за участі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в якості третіх осіб на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, про визнання протиправним і скасування наказу, декларації, визнання недійсним повідомлення про початок виконання будівельних робіт,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивачка) звернулася 27.04.2015 до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідачів: Департаменту містобудування Львівської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участю третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з вимогами:

- визнати протиправним і скасувати наказ департаменту містобудування Львівської міської ради від 26.04.2013 № 124 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на проектування та реконструкцію з розширенням громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 житлового будинку на АДРЕСА_1 за рахунок добудови на надбудови мансардного поверху»;

- визнати протиправною та скасувати реєстрацію №ЛВ01 від 02.07.2013;

- визнання недійсним повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 02.07.2013 № ЛВ01 «Реконструкція з розширення житлового будинку на АДРЕСА_1 за рахунок добудови та надбудови мансардного поверху», зареєстроване в Єдиному реєстрі отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів.

Ухвалою №813/2167/15 від 14.05.2015 суд (головуюча суддя Братичак У.В.) відкрив провадження за цим позовом. Ухвалою від 30.06.2015 суд зупинив провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням у кримінальній справі, досудове розслідування по якій внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000373 від 05.02.2014 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Відповідно до розпорядження керівника апарату від 03.05.2018 № 351-Р, у зв`язку із закінченням повноважень на здійснення процесуальних дій у судді Братичак У.В., 03.05.2018 проведено повторний автоматизований розподіл, за наслідками якого справу №813/2167/15 передано на розгляд судді Львівського окружного адміністративного суду Москалю Р.М. як головуючому. Згідно з цим протоколом, справу № 813/2167/15 призначено до розгляду колегією у складі трьох суддів: головуючого судді Москаля Р.М., суддів Гулкевич І.З., Дем`яновського Г.С. У зв`язку із закінченням повноважень у судді Дем`яновського Г.С., який входив до складу колегії суддів в адміністративній справі №813/2167/15, розпорядженням керівника апарату від 07.05.2018 № 369-Р проведено повторний автоматизований розподіл, замінено члена колегії суддю Дем`яновського Г.С. на суддю Крутько О.В.

У зв`язку з прийняттям постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000373 від 05.02.2014, ухвалою від 02.08.2019 суд поновив провадження у цій справі.

Ухвалою від 20.09.2019 суд залучив до участі у справі Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові як співвідповідача.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що працювала на ВО «Кінескоп». 24.11.1993 ВО «Кінескоп» та ОСОБА_1 уклали договір купівлі-продажу на продаж будинку АДРЕСА_2 , на підставі якого 06.12.1993 Львівське міжміське БТІ видало позивачці реєстраційне посвідчення на право приватної власності на цей будинок. Наказом Департаменту містобудування №124 від 26.04.2013 затверджено містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на проектування та розширення гром. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 житлового будинку на АДРЕСА_1 за рахунок добудови та надбудови мансардного поверху. Палчинські подали повідомлення про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція з розширенням житлового будинку на АДРЕСА_1 за рахунок добудови та надбудови мансардного поверху», зареєстроване відповідачем 02.07.2013 за №ЛВ01. Позивачка вказує, що оскаржувані наказ та реєстрація повідомлення про початок виконання будівельних робіт є незаконними, оскільки порушують її права як власника земельної ділянки та господарських будівель по АДРЕСА_2 . Наполягає, що при здійсненні реконструкції будинку АДРЕСА_1 треті особи незаконно захопили її майно.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України подала заперечення на позовну заяву (а.с. 87-89), просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Вказує, що позивачка не є учасником правовідносин у публічно-правовій сфері, які виникли між відповідачами та третіми особами. Вказує, на наявність цивільно-правового спору між позивачкою та третіми особами щодо користування суміжними приміщеннями та земельними ділянками.

Представник Департаменту містобудування Львівської міської ради подав додаткові пояснення (а.с. 169-171), вказує, що оскаржуваний наказ департаментом містобудування виданий на підставі та у спосіб визначений чинним законодавством України та не порушує прав позивачки.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у поданому суду клопотанні (а.с. 166) просили розгляд справи здійснювати за їх відсутності. Надали документи, що підтверджують реєстрацію за ними права власності на земельну ділянку та будинок (по ?), що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові подав відзив на позовну заяву (а.с. 188-191), просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Вказує, що Інспекція при винесенні оспорюваних дозвільних документів діяла в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством. До відзиву представник долучив Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.10.2019, відповідно до якої реконструкція житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 завершена (Декларація про готовність об`єкта до експлуатації ЛВ№02, видана 23.05.2017 Інспекцією ДАБК у м. Львові), 17.08.2017 зареєстровано праві приватної власності (спільна часткова, по 1/2) на реконструйований будинок за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

З огляду на ці обставини суд поставив на обговорення питання щодо юрисдикції даного спору.

Представник позивачки та відповідача вважають, що за таких обставин справи цей спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Суд заслухав думку учасників справи, дослідив долучені до справи письмові докази та встановив такі обставини, що мають значення для прийняття судового рішення щодо юрисдикції цього спору:

на підставі розпорядження глави Львівської міської ради народних депутатів №808 від 27.07.1993 передано у власність ВО «Кінескоп» будинок АДРЕСА_2 загальною площею 72,1 м2 , оціночною вартістю 113595 крб. з метою проведення капремонту з модернізацією та використанням під житло для черговиків об`єднання (а.с. 195). 23.09.1993 управління житлового господарства Львівської міськадміністрації та ВО «Кінескоп» уклали договір купівлі-продажу цього будинку (а.с.102).

24.11.1993 ВО «Кінескоп» та ОСОБА_1 уклали договір купівлі продажу будинку АДРЕСА_2 (а.с.103-105), 06.12.1993 Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації видало ОСОБА_5 С ОСОБА_6 І. реєстраційне посвідчення на цей будинок (а.с.106).

12.01.1998 Львівська міська рада прийняла рішення №1028 «Про передачу в приватну власність гр. ОСОБА_1 і ОСОБА_7 земельних ділянок на АДРЕСА_2 8,10 АДРЕСА_2 » (а.с. 101), відповідно до якого міська рада ухвалила:

- передати в приватну власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку площею 460 кв.м. для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 , який належить їй на праві приватної власності за рахунок земельної ділянки, яка є у фактичному користуванні, в тому числі земельну ділянку площею 12 кв.м. в межах червоних ліній без права капітального будівництва і посадки багаторічних насаджень;

- передати в приватну власність гр. ОСОБА_7 земельну ділянку площею 801 кв.м. для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить йому на праві приватної власності за рахунок земельної ділянки, яка є у фактичному користуванні, в тому числі земельну ділянку площею 78 кв.м. в межах червоних ліній без права капітального будівництва і посадки багаторічних насаджень.

ОСОБА_4 на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку серія ЯД №485241 від 26.08.2009 є власником земельної ділянки площею 0,0801 га, що розташована на АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням «для обслуговування житлового будинку» (а.с. 51звор.). Ще одним співвласником (1/2) цієї земельної ділянки значиться ОСОБА_3 , кадастровий номер земельної ділянки :04:005:0029 (а.с. 51). Відповідно до інформації, отриманої з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, за ОСОБА_4 , ОСОБА_3 зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 0,0801 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 167).

Відповідно до свідоцтва про право власності на частину житлового будинку садибного типу від 27.08.2012 (а.с. 31,42) ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності володіють ? кожен частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Відомості про цей об`єкт житлової нерухомості та його власників внесені до Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягами від 01.11.2012 №36077941 та № 36077831 відповідно (а.с. 32, 43).

25.12.2012 ОСОБА_3 звернувся до Департаменту містобудування Львівської міської ради із заявою, просив видати містобудівні умови та обмеження на реконструкцію індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 98). До цієї заяви додав відповідні копії правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомості та земельну ділянку, копію технічного паспорта на об`єкт нерухомості, містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об`єкта будівництва, виконаний спеціалізованою проектною організацією.

26.04.2013 Департамент містобудування Львівської міської ради прийняв наказ №124, відповідно до якого затвердив ОСОБА_4 та ОСОБА_3 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на проектування та реконструкцію з розширенням житлового будинку на АДРЕСА_1 за рахунок добудови та надбудови мансардного поверху (а.с. 14).

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подалі Інспекції ДАБК у Львівській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції з розширенням житлового будинку на АДРЕСА_1 за рахунок добудови та надбудови мансардного поверху, таке зареєстроване 02.07.2013 за ЛВ01 (а.с. 45).

23.05.2017 Інспекція ДАБК у м. Львові зареєструвала декларацію ЛВ02 про готовність об`єкта «Реконструкція з розширенням житлового будинку на АДРЕСА_1 за рахунок добудови та надбудови мансардного поверху: АДРЕСА_1 » до експлуатації.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №185218600 від 18.10.2019 житловий будинок садибного типу №10 по АДРЕСА_2 Львові відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації серія та номер ЛВ02, виданої 23.05.2017 Інспекцією ДАБК у м. Львові 17.08.2017 зареєстрований на праві приватної спільної часткової власності (1/2частки) за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 192-193).

В постанові від 10.07.2019 про закриття кримінального провадження №0000373, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2014 (а.с. 148-151) зазначено, що земельна ділянка у АДРЕСА_2 , площею 0,0492 га (кадастровий номер :04:005:0006) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд перебуває у власності ОСОБА_8 (онуки ОСОБА_1 ). ОСОБА_1 на підставі договору дарування подарувала своїй дочці ОСОБА_9 житловий будинок АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,0492 га, розташовану на АДРЕСА_2 з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку, остання - онуці позивачки ОСОБА_8 .

На запитання суду ОСОБА_1 повідомила суд, що відчужила лише частину свого майна, - а саме ту, що була приватизована. Іншу частину, яку ОСОБА_1 придбала в 1990х, проте не змогла оформити через багаторічні спори з сусідами, захопили Пальчинські (орієнтовно 4 сотки землі та погріб) шляхом здійсненні реконструкції (добудови) будинку АДРЕСА_1 , що і стало підставою для оскарження рішень та документів щодо проведення ними реконструкції цього будинку.

Заслухавши доводи учасників справи щодо наявності та змісту порушеного права/законного інтересу, що зумовило звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом, суд при вирішенні питання про юрисдикцію цієї справи враховує правові висновки, висловлені Великою Палатою Верховного Суду:

- «… критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 2 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 3 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 17 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

У пункті 7 частини першої статті 3 КАС України в наведеній вище редакції визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Водночас помилковим є застосування статті 17 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. […]

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення […], не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

Крім того, скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства. У таких спорах питання правомірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов`язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких договорів.

[…] Велика Палата Верховного Суду вважає, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис» (постанова по справі №823/2042/16 від 04.09.2018);

- наявність права власності, інших речових прав третіх осіб на земельні ділянки, стосовно яких позивачем заявлені вимоги до суб`єктів владних повноважень щодо незаконності їх дій чи бездіяльності, унеможливлює розгляд справи як публічно правового спору судами адміністративної юрисдикції (постанови від 21.03.2018 у справі № 809/1946/15 (провадження № 11-95апп18), № 184/2470/13-а (провадження № 11-154апп18);

- … в разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після своєї реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися не в порядку адміністративної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право […] Отже, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спірні правовідносини стосуються набутого права власності на земельні ділянки, що потребує встановлення судом обставин правомірності його набуття та виходить за межі компетенції адміністративних судів, а тому підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства (постанова від 03.10.2018 року у справі № 357/14358/15-а (К/9901/13506/18) (провадження № 11-766апп18).

Застосовуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду в контексті спірних правовідносин, суд враховує, що:

- ОСОБА_1 не є учасником публічно-правових відносин, що виникли між третіми особами ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) та суб`єктами владних повноважень: Департаментом містобудування Львівської міської ради, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові щодо затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на проектування та реконструкцію з розширенням житлового будинку АДРЕСА_1 та реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт;

- у спірних правовідносинах відповідачі реалізовували свої владні управлінські функції у правовідносинах із третіми особами ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ), а не з позивачкою ( ОСОБА_1 ).

Суд також враховує, що за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстроване право власності як на земельну ділянку, так і на реконструйований будинок АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 стверджує, що є власником частини цього майна.

З огляду на це дійшов висновку, що фактично у цій справі має місце спір між позивачкою ОСОБА_1 та третіми особами ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) щодо права власності на земельну ділянку та розташовані на ній господарські будівлі; цей спір є цивільно-правовим спором та з огляду на суб`єктний склад учасників спору підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною другою статті 238 КАС України визначено, що суд, закриваючи провадження у справі, також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Питання про розподіл судових витрат за приписами статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивачка згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати, а сторони не надали суду доказів понесення інших судових витрат.

Керуючись ст.ст. 132, 143, 183, 238, 241, 248, 256, 294, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

УХВАЛИВ:

закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування Львівської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, за участі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в якості третіх осіб на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, про визнання протиправним і скасування наказу, декларації, визнання недійсним повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Роз`яснити позивачці, що:

- розгляд цієї справи належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства;

- повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Львівський окружний адміністративний суд у п`ятнадцятиденний строк з дати складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 23.10.2019.

Головуючий суддя Москаль Р.М.

суддя Крутько О.В.

суддя Гулкевич І.З.