Справа № 520/1849/19
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 р.Справа № 520/1849/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 року (ухвалене суддею Мар`єнко Л.М., повний текст якого складено 05.08.2019 р.) по справі № 520/1849/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибопромислова компанія" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рибопромислова компанія" звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило скасувати податкові повідомлення-рішення від 22.11.2018 р. № 03, № 3, від 22.11.2018 р. № 3, в частині донарахування ПДВ на суму 736192 грн та застосування фінансових санкцій на суму 184048 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 р. адміністративний позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Рибопромислова компанія" задоволено у повному обсязі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рибопромислова компанія" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з клопотанням про розподіл судових витрат, в якому просило стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС в Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибопромислова компанія" витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з захистом прав та законних інтересів підприємства, в розмірі 53000 грн.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 р. доповнено рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 р. у справі № 520/1849/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибопромислова компанія" та стягнуто з Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті професійної правничої допомоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибопромислова компанія» у розмірі 20500 грн.

Не погодившись із додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи, просив скасувати додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 р.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: Кодексу адміністративного судочинства України, та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Позивач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що, у зв`язку з розглядом даної справи в суді першої інстанції позивачем понесено судові витрати з професійної правничої допомоги в загальному розмірі 53000 грн., а саме: за складання позовної заяви - 24000 грн.; за участь адвоката у судових засіданнях 03.04.2019 р., 17.04.2019 р., 10.05.2019 р., 27.05.2019р., 19.06.2019 р., 17.07.2019 р., 22.07.2019 р., - 17500 грн.; за складання документів (крім позовної заяви), на що адвокат витратив 6 годин 40 хвилин - 11500 грн.

Задовольняючи клопотання про розподіл судових витрат частково, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи обсяг складених адвокатом в рамках даної адміністративної справи документів, час, витрачений адвокатом на надання таких послуг, а також представництво інтересів у судових засіданнях, заявлені суми винагороди є дещо неспівмірними, у зв`язку з чим клопотання про розподіл судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, підлягає задоволенню лише на суму 20500 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із ч. 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою ( п. 1 ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно із п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження витрат з оплати правової допомоги подано наступні документи: копію договору № 0102С2019 від 11.02.2019 р. про надання правничої допомоги, укладеного між позивачем та адвокатом Кокоревим Е.О., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 002302 від 26.12.2018 р.; копії актів виконаних робіт № ОУ-0000002, № ОУ-0000003 , № ОУ-0000005 , № ОУ-0000005, згідно яких позивачу адвокатом Кокоревим Е.О. надавалися юридичні послуги зі складання позовної заяви, зі складання документів (крім позовної заяви) та приймалась участь адвоката у судових засіданнях.

Судовим розглядом встановлено, що із 7 судових засідань, в яких представник позивача приймав участь, лише 3 судові засідання (17.04.2019 р., 27.05.2019 р., 22.07.2019 р.) тривали досить значний час, та потребували певної підготовки для представлення інтересів позивача, водночас, 4 судових засідання (03.04.2019 р., 10.05.2019 р.,19.06.2019 р., 17.07.2019 р.), в яких представник позивача приймав участь, тривали до 10 хвилин, в яких представник позивача заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, що підтверджується протоколами судових засідань, які містяться в матеріалах справи, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір правової допомоги щодо витраченого часу адвокатом на представництво інтересів позивача у судових засіданнях в розмірі 17500 грн, є завищеним та вважає за можливе визначити суму витрат - 11500 грн (3 судових засідання *2500 грн )+ (4 судових засідання *1000 грн).

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що, враховуючи зміст позовної заяви, відповіді на відзив, заяви щодо часткової відмови від позову, клопотання про прийняття документів, пояснення, запити до контрагентів, винагорода за такі послуги також полягає зменшенню, оскільки розмір оплати за складання позовної заяви в розмірі 24000 грн є дещо завищеним та заява щодо часткової відмови від позову, клопотання про прийняття документів, пояснення, запити до контрагентів не потребують багато часу та зусиль для їх складання, у зв`язку з чим в даному випадку співмірним буде наступний розмір витрат: з підготовки позовної заяви - 6000 грн.; підготовка відповіді на відзив, заяви щодо часткової відмови від позову, клопотання про прийняття документів, пояснення, запити до контрагентів - 3000 грн.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що, враховуючи обсяг складених адвокатом в рамках даної адміністративної справи документів, час, витрачений адвокатом на надання таких послуг, а також представництво інтересів у судових засіданнях, заявлені суми винагороди є дещо неспівмірними, у зв`язку з чим заява про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню на суму 20500 грн. (11500 грн. + 6000 грн.+3000 грн.).

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду від 31.07.2018 р. (справа № 820/4263/17).

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст. ст. 195, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 року по справі № 520/1849/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 21.10.2019 року