Справа № 540/1579/19
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1579/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Херсонський обласний центр медико-соціальної експертизи", Голопристанського районного військового комісаріату Херсонської області, Міністерства оборони України про скасування рішення та зобов`язання виплатити одноразову грошову допомогу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комунального закладу «Херсонський обласний центр медико-соціальної експертизи», Голопристанського районного військового комісаріату Херсонської області, Міністерства оборони України, в якому просив суд:

-Рішення МСЕК № 102 від 31.01.219 р. про встановлення 5 % втрати професійної працездатності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати;

- Рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 № 243 від 07.02.2019 р. скасувати;

- Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 направити документи ОСОБА_1 , щодо призначення одноразової грошової допомоги, розпоряднику бюджетних коштів Міністерству оборони України;

- Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 , одноразову грошову допомогу у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 10 АА № 120633, ОСОБА_1 , встановлено ступінь втрати професійної працездатності 5 % одноразово, що було встановлено на підставі акту огляду МСЕК № 102 від 31.01.2019 року. Позивач вважає встановлення 5 % втрати працездатності неправомірною, оскільки відповідно до Критерії встановлення інвалідності, передбаченої «Положенням про медико-соціальну експертизу» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317, передбачено, що Підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту. Крім того, після отримання рішення МСЕК - 31.01.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Голопристанського районного військового комісаріату Херсонської області для отримання одноразової грошової допомоги, як це передбачено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» , однак рішенням від 07.02.2019р. за № 243 у виплаті даної грошової допомоги було відмовлено, посилаючись на пропущення термінів звернення( трьохмісячний термін після звільнення особи із строкової військової служби). Вважає дане рішення прийняте також з грубим порушенням норм діючого законодавства, оскільки на час звільнення із військової служби позивачу не було відомо про ступінь втрати ним професійної працездатності, лише 31.01.2019 року на підставі акту огляду МСЕК № 102 було встановлено ОСОБА_1 5% втрату професійної працездатності, після чого останній й звернувся із дотриманням трьохмісячного терміну до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання грошової виплати. В свою чергу ІНФОРМАЦІЯ_3 , без направлення заяви ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, самостійно прийняв безпідставне рішення щодо відмови у здійсненні грошових виплат.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року позовну заяву залишено без руху.

21.08.2019 року позивачем виконані умови ухвали про залишення позову без руху.

Ухвалою від 22.08.2019 року відкрите спрощене провадження по справі з викликом сторін.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 р. задоволено самовідвід судді Попова В.Ф.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Василяку Д.К.

Ухвалою від 19.09.2019 року суддею Василякою Д.К. прийнято справу до свого провадження та призначено судове засідання на 08.10.2019 року.

Ухвалою від 08.10.2019 року розгляд справи відкладено на 16.10.2019 року.

12.09.2019 року від відповідача-2 Голопристанського районного військового комісаріату Херсонської області на адресу суду надійшов відзив, відповідно до якого, зазначив, що заява про виплату одноразової грошової допомоги повинна прийматись ІНФОРМАЦІЯ_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_5 в свою чергу надав відповідь на звернення у порядку визначеному Законом України «про звернення громадян» стосовно його права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до вимог чинного законодавства України, а відтак ІНФОРМАЦІЯ_3 не є належним відповідачем по справі.

13.09.2019 року від відповідача Херсонський обласний центр медико-соціальної експертизи надійшов відзив, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що за результатами огляду та вивчення наявної медичної документації спеціалізованою психіатричною МСЕК гр. ОСОБА_1 встановлено діагноз: ситуаційно обумовлений, короткотривалий, помірно виражений конверсійний розлад у акцентуйованої особистості (F 44.7), тобто виявлено легкі розлади з боку психічної сфери, які у легкому ступені обмежують життєдіяльність і не дають підстав для визначення жодної з груп інвалідності.

16.10.2019 року від відповідача Міністерства оборони України надійшов відзив відповідно до якого проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що позивач був військовослужбовцем строкової служби та втратив право на отримання одноразової грошової допомоги з набуттям чинності ЗУ № 1774-VIII (з 01.01.2017 року).

Представник позивача в судове засідання з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за правилами письмового провадження, за наявними у матеріалах справи документами.

В судове засідання представники відповідачів 1,3 з`явились, надали суду заяви, що про розгляд справи в порядку письмового провадження не заперечують, проти задоволення позовних вимог заперечують з підстав викладених в відзивах.

Відповідач 2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Відтак, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заяви по суті, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору, судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 проходив військову строкову службу з 28.10.2010 року у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 68 від 29.11.2010 р. ОСОБА_1 встановлений діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: Ситуаційно обумовлений, короткотривалий , помірно виражений конверсійний розлад у акцентуйованої особистості. Встановлено, що захворювання пов`язане з проходженням військової служби.

Відповідно до епікризу «Херсонської обласної психіатричної лікарні» ХОР відділення № 3 від 19.12.2018 року, ОСОБА_1 мав отримати єдино разову виплату , але на комісію з`явився.

Відповідно до довідки МСЕК 10 АА №120633 від 31.01.2019 року позивачу встановлено ступінь втрати професійної працездатності 5 % одноразово, що було встановлено на підставі акту огляду МСЕК № 102 від 31.01.2019 року.

01.02.0219 року ОСОБА_1 звернувся до Голопристанського районного військового комісаріату Херсонської області для отримання одноразової грошової допомоги, як це передбачено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Рішенням Голопристанського районного військового комісаріату від 07.02.2019р. за № 243 у виплаті даної грошової допомоги позивачу відмовлено, посилаючись на пропущення термінів звернення( трьохмісячний термін після звільнення особи із строкової військової служби).

Позивач вважає, рішення Голопристанського районного військового комісаріату від 07.02.2019р. за № 243 протиправним, та просить його скасувати та зобов`язати Голопристанський районний військовий комісаріат направити документи ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги, розпоряднику бюджетних коштів Міністерству оборони України.

Крім того, позивач вважає протиправним Рішення МСЕК № 102 від 31.01.2019 року про встановлення 5 % втрати професійної працездатності ОСОБА_1 та просить його скасувати, оскільки відповідно до Критерії встановлення інвалідності, передбаченої «Положенням про медико-соціальну експертизу» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317, передбачено, що Підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.

Відповідно до ч.5 ст.17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20 грудня 1991 року (далі - Закон України №2011-XII) (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до п. 21.21 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 (далі - Положення №402), за наявності тілесних ушкоджень (відсутність кінцівки, дефекти кісток черепа, рубці після поранень, наявність чужорідних тіл) у колишніх військовослужбовців - учасників бойових дій у роки Великої Вітчизняної війни, в інші періоди ведення бойових дій, у тому числі при проходженні військової служби в країнах, де велися бойові дії, а також у колишніх військовополонених у разі відсутності даних про їх медичний огляд військово-лікарськими комісіями з цього приводу в період військової служби ці особи, незалежно від причини звільнення із Збройних Сил і ступеня придатності до військової служби у даний час, для встановлення характеру і давності тілесних ушкоджень за направленням військового комісара підлягають огляду судово-медичним експертом (за необхідності після обстеження у лікувально-профілактичному закладі). Результати медичного обстеження судово-медичним експертом заносяться в акт судово-медичного дослідження (висновок експерта) за наслідками поранення та разом з іншими документами, що підтверджують факт отримання поранення (контузії, травми або каліцтва), довідкою про проходження військової служби і перебування у частинах діючої армії, з посиланням на Перелік країн, посвідченням учасника бойових дій, військово-обліковими і медичними документами направляються до штатних військово-лікарських комісій для встановлення причинного зв`язку поранення (каліцтва).

Згідно п.21.3 зазначеного вище Положення №402, причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні військово-лікарські комісії; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні військово-лікарські комісії цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.

Пунктом 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що постанови військово-лікарських комісій про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

в) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.

г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року №63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.

Відповідно до п. 21.7 Положення №402, постанова військово-лікарських комісій про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року №36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за №169/5360 (зі змінами), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).

При медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 04 січня 1994 року №2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за №177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, військово-лікарськими комісіями можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи) (п. 21.8 Положення №402).

При цьому суд враховує посилання позивача на історію про хворобу № 68 з якої вбачається, що ОСОБА_1 , народився НОМЕР_2 , батько зловживав спиртними напоями. Після смерті батька, ОСОБА_2 у віці 13 років втратив можливість розмовляти, не засвоював шкільний матеріал, мала місце «амнезія». В період проходження військової служби, отримавши травму, стан здоров`я ОСОБА_1 значно погіршився, що виразилося у обмеженні життєдіяльності позивача, а саме відсутності можливості встановлення комунікації, посилилося заїкання, яке стало перешкодою у нормальному спілкуванні, формулювання своєї думки, неможливість виконувати повсякденну діяльність способом та в об`ємі, звичайних для людини, що створює перешкоди у соціальному середовищі, ставить його в незручне становище порівняно зі здоровими та повноцінними особами, що також й відображається в обмежені обсягу трудової діяльності, зниженням кваліфікації.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу вказане посилання позивача не спростовано відповідачем - 1, щодо не врахування при обстеженні відомостей з історії про хворобу, також відповідачем -1 не вказано повний перелік всіх обставин та документів, які використовувались під час проведення дослідження стану здоров`я ОСОБА_1 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу встановлено ступінь втрати професійної працездатності 5% одноразово, що встановлено на підставі акту огляду МСЕК №102 від 31.01.2019 року, з порушенням норм діючого законодавства, так як при проведенні медико-санітарної експертизи не було враховано всіх необхідних документів, а отже рішення підлягає скасуванню.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо обраний позивачем спосіб захисту є недостатнім для повного захисту його прав, свобод та інтересів або якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування ч. 2 ст. 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне, з метою повного захисту прав і інтересів позивача, вийти за межі позовних вимог та зобов`язати КЗ «Херсонський обласний центр медико соціальної експертизи» провести медико-санітарне обстеження стану здоров`я ОСОБА_1 , щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення інвалідності, або визначення ступеня втрати професійної працездатності.

Частиною шостою статті 16 Закону № 2011-XII встановлення військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження цих зборів, служби у військовому резерві.

Водночас, у відповідності до ст. 16-4 Закону №2011-XII, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок №975), яким визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Пунктом 11 Порядку №975 передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно п.13 Порядку №975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Подання зазначених у п.11 Порядку №975 документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності, є необхідною умовою для призначення такої допомоги та ґрунтується на необхідності перевірити відсутність обмежень, встановлених у ст. 16-4 Закону №2011-XII (зокрема, коли інвалідність є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю), за наявності яких особа позбавляється права на отримання такої допомоги.

Пунктом 3 Порядку №975 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

З урахуванням того, що законодавець пов`язує право особи на виплату одноразової грошової допомоги з датою, що зазначена у довідці МСЕК, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо скасування Рішення Голопристанського районного військового комісаріату № 243 від 07.02.019 року, зобов`язання Голопристанського районного військового комісаріату направити документи ОСОБА_1 , щодо призначення одноразової грошової допомоги, розпоряднику бюджетних коштів Міністерству оборони України та зобов`язання Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 , одноразову грошову допомогу у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 задоволенню не підлягають, як такі, що є передчасними, в зв`язку із скасуванням Рішення МСЕК № 102 від 31.01.2019 року.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України).

З урахуванням системного аналізу правових норм, наведених вище, досліджених судом доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , код рнокпп НОМЕР_3 ) до Комунального закладу "Херсонський обласний центр медико-соціальної експертизи" (73000, м.Херсон, вул. Перекопська, 153 б, ), Голопристанського районного військового комісаріату Херсонської області (75600, Херсонська область, м.Гола Пристань, пров. Поштовий, 22), Міністерства оборони України (03168, м.Київ, пр.-т Повітрофлотський, 6, ) про скасування рішення та зобов`язання виплатити одноразову грошову допомогу задовольнити частково.

Скасувати Рішення МСЕК № 102 від 31.01.2019 року про встановлення 5 % втрати професійної працездатності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати КЗ «Херсонський обласний центр медико соціальної експертизи» (73000, м.Херсон, вул. Перекопська, 153 б, ) провести медико-санітарне обстеження стану здоров`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення інвалідності, або визначення ступеня втрати професійної працездатності.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 112030500