Справа № 460/2258/19
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2019 року м. Рівне №460/2258/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 ,
доМіністерства внутрішніх справ України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління поліції охорони у Волинській області
про визнання бездяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_1 (далі - позивачі), звернулись до адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач, МВС України), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління поліції охорони у Волинській області, про визнання протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, яка полягає у поверненні листом від 02.08.2019 документів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без прийняття рішення; зобов`язання відповідача розглянути по суті подані позивачами документи та прийняти рішення з питань виплати одноразової грошової допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є членами сім`ї ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 мав статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ої категорії та інваліда війни 2-ї групи. Причиною смерті ОСОБА_3 стало захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації аварії на ЧАЕС, що підтверджується експертним висновком. Таким чином, позивачі мають право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до п.15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію", ч.4 ст.23 Закону України "Про міліцію", п.1 ч.3 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850 (далі - Порядок № 850).

З метою реалізації такого права позивачі звернулися до Управління поліції охорони у Волинській області з заявою про виплату зазначеної вище допомоги з необхідними додатками, оскільки ця установа була останнім місцем роботи ОСОБА_3 . У свою чергу Управління поліції охорони у Волинській області надіслало ці матеріали відповідачу для прийняття рішення по суті. Проте, всупереч вимогам Порядку № 850 такі документи були повернуті без прийняття рішення, чим було порушено процедуру їх розгляду.

Вважаючи протиправною бездіяльність, оскільки законом визначено, що за результатами розгляду поданої заяви відповідач повинен був у місячний строк прийняти рішення про призначення відповідної грошової допомоги або про відмову у її призначенні, позивачі звернулися до суду з позовною заявою.

Ухвалою суду від 13.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, визначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.28-33), у якому він заперечив проти заявлених позовних вимог. Вказав, що ОСОБА_3 був звільнений з органів внутрішніх справ 30.06.1994, а тому на момент смерті не перебував на службі і не виконував жодних службових обов`язків, а тому норми Порядку №850 щодо нього не застосовуються. Крім цього зазначив, що лист від 02.08.2019, яким було повернуто заяву позивача, не є актом індивідуальної дії, а тому не підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства. Стверджує, що Урядом чітко визначено, що виплата одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони здійснюється за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції, але фінансування таких видатків на забезпечення структурних підрозділів державної служби охорони при МВС України додатково не передбачалося та не здійснювалося. З таких підстав просив у позові відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління поліції охорони у Волинській області надав пояснення по суті спору (а.с.24-26). Зокрема, вказав, що ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ та звільнений з посади 30.06.1994 наказом № 28 о/с відповідно до п.63 "б" (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, у запас Збройних Сил, з постановкою на військовий облік. ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 звернулась до УПО у Волинській області як правонаступника Відділу державної служби охорони при МВС у Волинській області, у якому проходив службу ОСОБА_3 , про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850. УПО у свою чергу, відповідно до Порядку № 850 було розглянуто документи щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу та затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги згідно з Законом України "Про міліцію", який 21.06.2019 відправлено до МВС України для прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги.

Представник третьої особи зазначив, що грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС (п.10 Порядку № 850). При цьому, Порядком № 850 визначений виключний перелік суб`єктів, на яких поширюється дія цього нормативного акту, і органи Національної поліції України не відносяться до них, як і будь-який інший орган виконавчої влади, окрім Міністерства внутрішніх справ України та його підрозділів.

За наведеного, просив прийняти рішення згідно з вимогами Порядку № 850.

Ухвалою суду від 10.10.2019 в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін у судове засідання відмовлено.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини справи та фактичні правовідносини сторін.

Матеріалами справи стверджено і сторони не заперечують, що ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ та звільнений з посади 30.06.1994 наказом № 28 о/с відповідно до п.63 "б" (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, у запас Збройних Сил, з постановкою на військовий облік.

ОСОБА_3 з 22.06.1994 мав статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ої категорії (а.с.13).

Згідно зі свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 , виданим 06.08.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 06.08.2011, актовий запис № 493. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - ОСОБА_5 (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , виданого 10.10.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 1209, батьки: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 (а.с. 11).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджено свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3 , виданим 10.08.2016 виконавчим комітетом Бокіймівської сільської ради Млинівського району Рівненської області (а.с.12).

Відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України №1752 від 25.01.2019 з приводу смерті ОСОБА_3 захворювання, що призвело до смерті, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.14).

За зверненням ОСОБА_1 Управлінням поліції охорони у Волинській області затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції у разі поранення або встановлення інвалідності згідно з Законом України "Про міліцію", який 21.06.2019 направлено до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги.

Такі фактичні обставини, викладені в позові та поясненні третьої особи, відповідачем не заперечуються.

Суд встановив, що Департамент фінансово-облікової політики МВС України листом від 02.08.2019 № 15/2-3096 повернув до Управління поліції охорони у Волинській області документи для призначення одноразової грошової допомоги сім`ї померлого пенсіонера з числа колишніх працівників міліції охорони ОСОБА_3 без прийняття рішення з підстав відсутності повноважень з розгляду надісланих документів та прийняття за ними рішень (а.с.15).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд враховує таке.

Згідно з пунктом 5 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII, який набрав чинності 07.11.2015 (далі - Закон № 580-VIII) визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про міліцію".

Відповідно до абзаців другого, третього пункту 15 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №580-VIII за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі - Порядок № 850).

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" у разі загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов`язків сім`ї загиблого (померлого), його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, в порядку та на умовах ( 850-2015-п ), визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 850 у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов`язків - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату загибелі (смерті), рівними частками членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого).

Пунктом 6 Порядку №850 встановлено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається грошова допомога, подають за останнім місцем проходження служби працівником міліції заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання грошової допомоги, а в разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату грошової допомоги за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції:

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу;

витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Пунктом 14 Порядку № 850 передбачено, що призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Отже, відповідно до наведених вище положень чинного законодавства, Міністерство внутрішніх справ України є визначеним законом суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок прийняти рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 Порядку № 850, про відмову в призначенні грошової допомоги.

Оскільки чинне законодавство не передбачає підстав для повернення Міністерством внутрішніх справ матеріалів стосовно виплати одноразової грошової допомоги, суд вважає, що відповідач всупереч установленому порядку безпідставно ухилився від розгляду поданих документів та від прийняття обґрунтованого рішення.

Враховуючи, що жодного рішення по суті одержаних матеріалів відповідачем прийнято не було, суд зазначає, що відповідач у спірних правовідносинах допустив протиправну бездіяльність, порушивши установлений чинним законодавством порядок розгляду і вирішення матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги.

Для належного захисту порушених прав та законних інтересів ОСОБА_1 та її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , за захистом яких позивачі звернулися до суду, суд вважає необхідним зобов`язати відповідача розглянути документи про призначення одноразової грошової допомоги та прийняти рішення відповідно до Порядку № 850.

Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо того, що ОСОБА_3 на дату смерті не працював у органах внутрішніх справ і не виконував жодних службових обов`язків, а також те, що у бюджеті відповідача не передбачено фінансування на такі видатки, оскільки ці аргументи стосуються наявності чи відсутності права позивача на зазначену вище допомогу, а не дотримання порядку розгляду документів про її виплату, відтак не є предметом доказування у цій справі.

Посилання відповідача на те, що лист Департамента фінансово-облікової політики МВС України листом № 15/2-3096 від 02.08.2019 не є актом індивідуальної дії і не може бути оскарженим у суді є помилковими, тому що позивачем оскаржується бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за його заявою, а не безпосередньо цей лист.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду адміністративної справи відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, аргументи на які посилається відповідач суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи. Натомість позовні вимоги відповідають обставинам справи, ґрунтуються на вимогах закону та підтверджені належними й допустимими доказами, відтак підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від імені якої діє законний представник ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Міністерства внутрішніх справ України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01024, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління поліції охорони у Волинській області (вул. Б. Хмельницького, 37, м. Луцьк, 43025, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01024, ) щодо повернення матеріалів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) без прийняття рішення про призначення або про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01024, ) розглянути по суті матеріали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) та прийняти рішення з питань виплати одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 15 жовтня 2019 року.

Суддя Дорошенко Н.О.