Справа № 127/26091/19
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/446/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кучеренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП капітана поліції Собачкова Михайла Олександровича про скасування постанови серії ДОП 18 №689429 від 11 вересня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора взводу №1 роти №2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП капітана поліції Собачкова М.О. про скасування постанови серії ДОП 18 №689429 від 11 вересня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2019 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, підготовче засідання призначено на 21 травня 2019 року.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 вересня 2019 року підготовче провадження було закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 03 жовтня 2019 року.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що 11 вересня 2019 року о 17.16 год. він рухався на автомобілі марки «БМВ Х5», номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі М-03 (102 км) зі швидкістю 65-68 км/год. В цей момент його було зупинено працівником поліції, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДПО 18 №689429 за те, що він на автодорозі М-03, 103 км рухався зі швидкістю 111 км/год., перевищив дозволену швидкість 70 км/год, обмежену дорожнім знаком 3.29 на 41 км, чим порушив п. 12.9 «б» ПДР. Швидкість вимірювалася приладом TruСam OO1161. На підставі цього його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в сумі 255 гривень. Вважає, що оскаржувана постанова є безпідставною, оскільки згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП водії транспортних засобів притягується до адміністративної відповідальності при перевищені ними встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год., але він рухався зі швидкістю, що не перевищувала 70 км/год.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, в ній не зазначено серійного номера технічного засобу, яким було проведено замір швидкості керованого ним автомобіля, що унеможливлює встановлення факту повірки даного засобу та наявності відповідного сертифікату на вимірювач швидкості TruСam OO1161, а відповідно і законність його застосування. Крім того, дозволена швидкість у зоні дії дорожнього знаку 3.29 обмежена швидкістю 50 км/год., а не 70, як зазначено у постанові про накладення на нього адміністративного стягнення. Таким чином, в порушення частини 3 статті 283 КУпАП, відповідачем ОСОБА_2 не зазначено у постанові відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото та відеозапис правопорушення, а у постанові містяться суперечливі докази, які є неналежними та недопустимими. Верховний Суд у постанові від 24 січня 2019 року по справі №428/2769/17 висловив правову позицію, згідно з якою не зазначення у постанові технічного засобу, яким здійснено відеозапис, виключає можливість прийняття його у якості належного доказу в справі про адміністративне правопорушення. Оскаржувана постанова є офіційним документом рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено посилання на технічний засіб, яким здійснено відеозапис, який в даному випадку є єдиним доказом перевищення швидкості. Враховуючи вищевикладене, позивач просить скасувати постанову серії ДОП 18 №689429 від 11 вересня 2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На день розгляду справи відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення.

В судовому засіданні встановлено, що 11 вересня 2019 року інспектором взводу №1 роти №2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП Собачковим М.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО 18 №689429, якою визнано ОСОБА_1 винним в тому, що він 11 вересня 2019 року о 17.16 год. на автодорозі М-03, 103 км рухався зі швидкістю 111 км/год., перевищив дозволену швидкість 70 км/год., обмежену дорожнім знаком 3.29 на 41 км, чим порушив п. 12.9 «б» ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Швидкість вимірювалась приладом Trucam OO1161. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 255 гривень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом ІУ КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАп орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітким проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Пункт 12.9 «б» ПДР України передбачає, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Тобто, положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 111 км/год., перевищив дозволену швидкість 70 км/год, обмежену дорожнім знаком 3.29 на 41 км, чим порушив п. 12.9 «б» ПДР.

Однак, згідно з Правилами дорожнього руху України, дозволена швидкість у зоні дії дорожнього знаку 3.29 обмежена швидкістю 50 км/год, а не 70 км/год., як зазначив відповідач в оскаржуваній постанові.

Також суд вважає, що перевірка швидкості руху повинна відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком, що здійснюється відеофіксація (дорожній знак «5.70»), так як це визначено ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» (інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці).

Крім того, слід зазначити, що законодавчо не визначено порядок використання лазерних вимірювачів TruСam працівниками патрульної поліції, а лист Департаменту патрульної поліції від 04.10.2018 №11299/41/2/02-2018 не є нормативно-правовим актом.

З огляду на викладені обставини справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задоволити, а постанову інспектора взводу №1 роти №2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП капітана поліції Собачкова М.О. про накладення на позивача адміністративного стягнення слід скасувати, як незаконну.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 122, ст. 7, ст. 247, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до інспектора взводу №1 роти №2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП капітана поліції Собачкова Михайла Олександровича (адреса: вул. Кошового, 4, м. Бориспіль, Київська область, 08301) про скасування постанови серії ДОП 18 №689429 від 11 вересня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задоволити.

Скасувати постанову серії ДОП 18 №689429 від 11 вересня 2019 року, винесену інспектором взводу №1 роти №2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП капітаном поліції Собачковим Михайлом Олександровичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255 гривень.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: