Справа № 2а-13033/09/2670
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2010-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. № < Внутрішній Номер справи >
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 січня 2010 року 18:30 № 2а-13033/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О. при секретарі судового засідання Поліщук О.А. вирішив адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Парексел Україна"
до Державної податкової інспекції у Оболонському районі м.Києва
про визнання недійсним наказу від 14.10.2009р. №1772

За участю представників сторін:

від позивачаЗалуський Ю.Ю ОСОБА_1 , Ворожбит О.Б., Жмуро О.В. представники за довіреністю
від відповідачаКосякевич Ю.С. представник за довіреністю
Товариство з обмеженою відповідальністю "Парексел Україна" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про визнання протиправними дій начальника Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва про проведення виїзної позапланової документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Парексел Україна", визнання нечинним наказу начальника Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва № 1772 від 14.10.2009 року "Про проведення позапланової виїзної перевірки" та заборону Державній податковій інспекції у Оболонському районі м. Києва здійснювати позапланову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Парексел Україна".

Заявою від 14.01.2010 р. позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва щодо проведення виїзної позапланової документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Парексел Україна", визнати нечинним та скасувати наказ начальника Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва № 1772 від 14.10.2009 р. "Про проведення позапланової виїзної перевірки" та заборонити Державній податковій інспекції у Оболонському районі м. Києва здійснювати позапланову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Парексел Україна".

Заявою позивача від 20.01.2010 р. визначено остаточні позовні вимоги, а саме: визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва щодо проведення виїзної позапланової документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Парексел Україна", визнати нечинним та скасувати Наказ начальника Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва № 1772 від 14.10.2009 р. "Про проведення позапланової виїзної перевірки" та заборонити Державній податковій інспекції у Оболонському районі м. Києва здійснювати позапланову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Парексел Україна" призначену Наказом начальника Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва № 1772 від 14.10. 2009 р. "Про проведення позапланової виїзної перевірки".

Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку позивача відповідачем було видано незаконний наказ про позапланову виїзну документальну перевірку, проведення якої непередбачено діючим законодавством України; відповідачем не було отримано дозволу суду на проведення зазначеної перевірки, а також, перевіркою мав охоплюватися період, що вже був перевірений.

Крім цього, позивач посилався також і на ту обставину, що кримінальна справа, в рамках якої призначалася перевірка, була закрита за відсутністю складу злочину.

Відповідач, проти позову заперечував, вважав оспорюваний наказ про перевірку законним, а дії правомірними, оскільки перевірка призначена за поданням слідчого, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

14.01.2010 р. позивачем було заявлено клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу, але під час судового засідання представник позивача не наполягав на розгляді заявленого клопотання.

За результатами розгляду документів і матеріалів поданих позивачем, пояснень його представника, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Парексел Україна" зареєстроване Оболонською районною у м. Києві державною адміністрацією 05.05.2005 р. ().

Постановою старшого слідчого відділу податкової міліції Державної податкової інспекції у Оболонського району м. Києва від 08.09.2009 р. стосовно керівника позивача було порушено кримінальну справу № 75-00167 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 212 Кримінального кодексу України (ухилення від сплати податків, зборів).

На підставі зазначеної постанови, наказом Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва від 14.10.2009 р. № 1771 "Про проведення позапланової виїзної перевірки" призначено позапланову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Парексел Україна" щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) за період з 01.01.2006 р. по 30.09.2009 р.

На виконання наказу від 14.10.209 р. № 1772, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 11, п. 7 ч.6, 13 ст. 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", начальником Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва видано направлення від 15.10.2009 р. № 2266/23 на проведення перевірки.

Такі рішення та дії податкового органу є помилковою виходячи з наступного.

З поданих позивачем документів встановлено, що податковим органом з 15.05.2009 р. по 26.06.2009 р. вже проводилась планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2008 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2008 р., за результатами якої було складено акт від 06.07.2009 р. № 364/23-711/32155876, на підставі якого стосовно позивача було порушено кримінальну справу та винесене податкове повідомлення-рішення від 20.07.2009 р. № /0 про сплату податку на прибуток підприємств. Зазначене дає підстави вважати, що позапланова перевірка, призначена на підставі оспорюваного наказу від 14.10.2009 р. № 1771 за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2008 р. є повторною.

Відповідно до п.1) ч.1.ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов`язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб`єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов`язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов`язкові платежі), крім Національного банку України та його установ (далі - платники податків).

Згідно п.7) ч.6 ст. 11-1 зазначеного Закону України позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться стосовно платника податків (посадової особи платника податків) у порядку, встановленому законом, податковою міліцією заведено оперативно-розшукову справу, у зв`язку з чим є потреба у проведенні позапланової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності такого платника податків.

Частиною 7 ст. 11-1 Закону позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а в інших випадках - за рішенням суду.

Згідно ч. 16 ст. 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" перевірка платників податків органами податкової міліції проводяться у порядку, встановленому Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність", Кримінально-процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Так, відповідно до п.3) ч.1 ст. 8 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" для виконання завдань оперативно-розшукової діяльності оперативними підрозділами може порушуватися питання про проведення перевірок фінансово-господарської діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності та осіб, які займаються підприємницькою діяльністю або іншими видами господарської діяльності індивідуально, та брати участь в їх проведенні.

Враховуючи положення наказу Державної податкової адміністрації України від 27.05.2008 р. № 355, у разі проведення оперативно-розшукових заходів, рішення про проведення позапланової перевірки повинно прийматися керівником податкового органу на підставі подання керівника підрозділу податкової міліції.

Згідно кримінально-процесуального законодавства України, з моменту порушення кримінальної справи її ведення здійснюється виключно слідчим, який має право провадити слідчі дії, органи ж дізнання не мають права вчиняти самостійних дій. Зазначене свідчить, що право порушувати питання проведення перевірок фінансово-господарської діяльності платника податку органи дізнання повинні були реалізувати до порушення кримінальної справи.

Отже, судом встановлено, що жодна з зазначених норм законодавства не була виконана відповідачем, а рішення про перевірку позивача було самостійно прийняте відповідачем на підставі постанови слідчого про порушення кримінальної справи за фактом приховування активів.

Також, позивачем доведено до відома суду, що слідчим в рамках розслідування кримінальної справи, було проведено відповідний комплекс слідчих дій, а саме: обшук, виїмка, огляд та вивчення бухгалтерських документів, допити, судово-економічну експертизу, в результатів чого 09.11.2009 р. кримінальну справу № 75-00167 стосовно позивача, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 212 Кримінального кодексу України (ухилення від сплати податків, зборів) закрито за відсутності складу злочину.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та таким, що підлягають частковому задоволенню. Часткове задоволення позовних вимог обумовлено тим, що акт індивідуальної дії - наказ начальника Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва № 1772 від 14.10.2009 р. "Про проведення позапланової виїзної перевірки" не може бути визнано нечинним не зважаючи навіть те, що він фактично не виконаний.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, повністю не виконав покладеного на нього обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого ним оспорюваного наказу та правомірності вчинених дій.

Враховуючи вищезазначене, суд всебічно, повно та об`єктивно, за правилами, встановленими ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Парексел Україна" задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва щодо призначення виїзної позапланової документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Парексел Україна.

Визнати протиправним та скасувати Наказ начальника Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва № 1772 від 14 жовтня 2009 року Про проведення позапланової виїзної перевірки.

Заборонити Державній податковій інспекції у Оболонському районі м. Києва здійснювати позапланову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю Парексел Україна призначену Наказом начальника Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва № 1772 від 14 жовтня 2009 року Про проведення позапланової виїзної перевірки.

Судові витрати в сумі 3,40 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Парексел Україна" за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Р.О. Арсірій