Справа № 826/7590/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 жовтня 2019 року

Київ

справа №826/7590/13-а

адміністративне провадження №К/9901/5218/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 травня 2015 року (суддя Огурцов О.П.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року (судді: Ганечко О.М. (головуючий), Коротких А.Ю., Літвіна Н.М.) у справі № 826/7590/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Д.Е.А.» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «І.Д.Е.А.» (далі - позивач, ТОВ «І.Д.Е.А.») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач, контролюючий орган, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 001833/1502 від 29.11.2012.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 001833/1502 від 29.11.2012 було прийнято контролюючим органом із порушенням вимог чинного законодавства, ґрунтується на неправильному застосуванні норм податкового законодавства, оскільки нарахований позивачем податковий кредит з податку на додану вартість не пов`язаний з придбанням або спорудженням основних фондів, а пов`язаний зі створенням об`єктів нерухомості для подальшого їх продажу.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № 001833/1502 від 29.11.2012.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 001833/1502 від 29.11.2012 діяв у супереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки позивач у відповідності до положень пункту 200.5 статті 200 Податкового кодексу України мав право не заповнювати графу 4 додатку 2 до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2012 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «І.Д.Е.А.» у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що контролюючим органом було проведено камеральну перевірку податкової звітності ТОВ «І.Д.Е.А.» з податку на додану вартість за вересень 2012 року. За результатами перевірки складено акт від 12.11.2012 за № 1533/1502.

У вказаному акті перевірки відповідачем зазначено порушення допущені позивачем, зокрема, підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14, пункту 102.5 статті 102, підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135, пункту 198.23 статті 198, статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «І.Д.Е . А.» завищено залишок від`ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду (рядок 24 декларації) за вересень 2012 року в розмірі 874 828,00 грн.

За результатом розгляду, заперечення ТОВ «І. Д. Е . А.» від 16.11.2012 № 125 були залишені без задоволення, а висновки акта перевірки від 12.11.2012 за № 1533/1502 - без змін.

На підставі висновків акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення за формою «В4» № 001833/1502 від 29.11.2012, яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 874 828,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням № 001833/1502 від 29.11.2012 позивач оскаржив його в адміністративному порядку, відповідно до ст. 56 Податкового кодексу України. Рішенням Державної податкової служби у м. Києві від 31.01.2013 № 1012/10/125-414 зобов`язано Державну податкову інспекцію у Печерському районі м. Києва Державної податкової служби провести документальну позапланову перевірку ТОВ «І.Д.Е.А.» з питань, що стали предметом оскарження. Рішенням Державної податкової служби у м. Києві від 13.02.2013 № 1465/10/12-4-09 залишено без розгляду первинну скаргу ТОВ «І.Д.Е.А.» у зв`язку з порушенням десятиденного строку подання скарги, а лист від 31.01.2013 № 1012/10/125-414 - відкликано.

Рішеннями Міністерства доходів і зборів України від 24.04.2013 № 1534/6/99-99-10-01-15 скаргу ТОВ «І.Д.Е.А.» залишено без розгляду.

Крім того, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, ТОВ «І.Д.Е.А.» подало до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2012 року разом з додатком 2 «Довідка про залишок суми від`ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у зв`язному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (Д2)». В податковій декларації у рядку 22 «Залишок від`ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 21 - рядок 18)» та у рядку 24 «Залишок від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 22 - рядок 23) (значення цього рядка переноситься до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду)» позивач задекларував суму в розмірі 2 568 185,00 грн. Значення рядка 22 податкової декларації перенесено до рядка 3 додатку 2, значення рядка 24 податкової декларації перенесено до рядка 5 додатку 2.

Також встановлено, що предметом діяльності ТОВ «І.Д.Е.А.» є надання послуг у сферах, що не суперечать чинному законодавству України, здійснення посередницької, торговельної, будівельної, виробничої, інжинірингової, інвестиційної, фінансової, інноваційної, консультаційної, транспортної та іншої діяльності. Згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, ТОВ «І.Д.Е.А.» здійснює будівництво житлових і нежитлових будівель, купівлю та продаж власного нерухомого майна. Згідно із наказом від 19.03.2007 № 11/1 та зведеним генеральним планом, ТОВ «І.Д.Е.А.» створювало об`єкти нерухомості (житлова забудова з об`єктами інфраструктури та гольф-полем в с. Копачів, с. Березове та с. Перше Травня, Обухівського району, Київської області) в якості товарів з метою подальшої реалізації (продажу), а не з метою використання у власній господарській діяльності в якості основних фондів.

Крім того, відповідно до податкових декларацій з податку за додану вартість за період з серпня 2011 року по серпень 2012 року обсяги оподаткованих операцій ТОВ «І.Д.Е.А.» становили (41 350,00 грн без ПДВ, крім того 8 270,00 грн ПДВ): за серпень 2011 року (3 150,00 грн без ПДВ, крім того 630,00 грн ПДВ); за вересень 2011 року (3 150,00 грн. без ПДВ, крім того 630,00 грн ПДВ); за жовтень 2011 року (3 150,00 грн без ПДВ, крім того 630,00 грн ПДВ); за листопад 2011 року (3 150,00 грн без ПДВ, крім того 630,00 грн ПДВ); за грудень 2011 року (3 150,00 грн без ПДВ, крім того 630,00 грн ПДВ); за січень 2012 року (3 150,00 грн без ПДВ, крім того 630,00 грн ПДВ); за лютий 2012 року (3 150,00 грн без ПДВ, крім того 630,00 грн ПДВ); за березень 2012 року (3 150,00 грн без ПДВ, крім того 630,00 грн ПДВ); за квітень 2012 року (3 150,00 грн без ПДВ, крім того 630,00 грн ПДВ); за травень 2012 року (3 400,00 грн без ПДВ, крім того 680,00 грн ПДВ); за червень 2012 року (3 300,00 грн без ПДВ, крім того 660,00 грн ПДВ); за липень 2012 року (3 150,00 грн без ПДВ, крім того 630,00 грн ПДВ); за серпень 2012 року (3 150,00 грн без ПДВ, крім того 630,00 грн ПДВ). Отже, ТОВ «І.Д.Е.А.» за останні 12 календарних місяці (з серпня 2011 року по серпень 2012 року) мало обсяги операцій (41 350,00 грн без ПДВ, крім того 8 270,00 грн ПДВ) менші, ніж заявлена сума залишку від`ємного значення податку на додану вартість за вересень 2012 року (2 568 185,00 грн).

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на порушення позивачем положень податкового законодавства, а також на неврахування судами першої та апеляційної інстанції окремих положень Податкового кодексу України та законодавства щодо правил (стандартів) бухгалтерського обліку в частині незаповнення позивачем, всупереч вимогам чинного законодавства, графи 4 додатку 2 до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2012 року, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.

8. Позивачем відзиву (заперечень) на касаційну скаргу надано не було.

9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Підпункти 14.1.178, 14.1.181 пункту 14.1 статті 14.

Податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

10.2. Пункт 185.1 статті 185.

Об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

10.3. Пункт 187.1 статті 187.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

10.4. Пункт 188.1 статті 188.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов`язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв`язку).

10.5. Пункти 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за

договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

10.6. Пункти 200.1, 200.2, 200.3, 200.4, 200.5 статті 200.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які: були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів); мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

11. Наказ Міністерства фінансів України від 25.11.2011 № 1492 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість»:

11.1. Розділ V. Порядок заповнення податкової декларації. Пункт 4.6.

Розділ III «Розрахунки з бюджетом за звітний період».

4.6.1. Якщо в результаті розрахунку різниці між сумою податкових зобов`язань і податкового кредиту отримано позитивне значення, то заповнюється рядок 18 декларації.

4.6.2. Якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов`язань і податкового кредиту отримано від`ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації.

4.6.3. Якщо за результатами поточного звітного (податкового) періоду платником податку визначено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань і сумою податкового кредиту (заповнено рядок 19 декларації), така сума враховується у зменшення суми податкового боргу за попередні звітні (податкові) періоди з податку на додану вартість, у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу (що значиться на особовому рахунку платника на перше число звітного (податкового) періоду (відображається у рядку 20.1 декларації)), а решта зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 20.2 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду).

4.6.4. Якщо в наступному звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов`язань і сумою податкового кредиту з урахуванням залишку такого від`ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, має від`ємне значення (рядок 22 декларації), подається (Д2) (додаток 2).

4.6.5. Платники, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість та заповнили рядок 22 декларації, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та подають (Д3) (додаток 3).

Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 23 декларації за поточний звітний (податковий) період. Залежно від обраного платником напряму повернення суми бюджетного відшкодування (на рахунок цього платника у банку або у зменшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів) така сума вказується або в рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково розподіляється у рядках 23.1 та 23.2 декларації.

При цьому платники податку, які мають право на отримання бюджетного відшкодування та прийняли рішення про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок у банку (заповнено рядок 23.1 декларації), подають (Д4) (додаток 4).

4.6.6. Залишок від`ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 24 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду).

4.6.7. Рядок 21.3 передбачений для відображення збільшення або зменшення залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної органом державної податкової служби.

4.6.8. Сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду, з урахуванням залишку від`ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду вказується в рядку 25 декларації.

12. Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 27 квітня 2000 року № 92:

12.1. «Загальні положення».

Основні засоби - матеріальні активи, які підприємство утримує з метою використання їх у процесі виробництва або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік).

Об`єкт основних засобів - це: закінчений пристрій з усіма пристосуваннями і приладдям до нього; конструктивно відокремлений предмет, призначений для виконання певних самостійних функцій; відокремлений комплекс конструктивно з`єднаних предметів однакового або різного призначення, що мають для їх обслуговування загальні пристосування, приладдя, керування та єдиний фундамент, унаслідок чого кожен предмет може виконувати свої функції, а комплекс - певну роботу тільки в складі комплексу, а не самостійно; інший актив, що відповідає визначенню основних засобів, або частина такого активу, що контролюється підприємством.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

13. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

14. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у запереченні на адміністративний позов, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди першої та апеляційної інстанції вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).

15. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами першої та апеляційної інстанції обставин справи, підтверджених наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 001833/1502 від 29.11.2012 діяв у супереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.

У справі, що розглядається, судами першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що з серпня 2011 року по серпень 2012 року (дванадцять календарних місяців) ТОВ «І.Д.Е.А.» мало обсяги операцій менші (41 350,00 грн, крім того, сума ПДВ - 8 270,00 грн) , ніж заявлена позивачем сума залишку від`ємного значення податку на додану вартість за вересень 2012 року, а тому у відповідності до вимог пункту 200.5 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) позивач, був позбавлений права на бюджетне відшкодування податкового кредиту по операціях із створення об`єктів нерухомості для продажу. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем такої вимоги щодо бюджетного відшкодування заявлено не було. Враховуючи положення пункту 200.5 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), положення Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість та Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби» суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку, що позивачем не було порушено вимог чинного податкового законодавства у зв`язку з незаповненням ним графи 4 додатку 2 до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2012 року, оскільки ним лише обліковувалась сума від`ємного значення податку на додану вартість.

16. Судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених відповідачем у запереченні на адміністративний позов та в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені контролюючим органом доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

17. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року слід залишити без задоволення.

18. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

19. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року у справі № 826/7590/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду