Справа № 640/15888/19
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Гордієнко Л.М., за участі представників позивача Назаренко М.В. , третя особа ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування постанов

В С Т А Н О В И В:

21.08.2019 ОСОБА_3 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кузьменко Любові Михайлівни від 07.08.2019 №57116426 про накладення штрафу в розмірі 3 400,00 грн; визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кузьменко Любові Михайлівни від 13.08.2019 №57116426 про накладення штрафу в розмірі 3 400,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що виконує рішення суду у повному обсязі та кожного разу забезпечує присутність дитини на зустрічі зі стягувачем та не чинить жодних перешкод в участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з донькою. Поряд з цим, державним виконавцем безпідставно складаються акти про невиконання боржником рішення суду та приймаються оскаржувані постанови.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судовому засіданні третя особа підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. Представник відповідача до суду не прибув, про місце, дату, час розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24.01.2018 по цивільній справі №752/22214/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у вихованні дитини, визначення способів участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення способів участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, з урахуванням внесених до цього судового рішення змін згідно з постановою Апеляційного суду міста Києва від 12.07.2018 (апеляційне провадження №22-ц/796/3576/2016) було вирішено позов ОСОБА_2 задовольнити частково. А саме, районним судом вирішено: зобов`язати ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не чинити ОСОБА_2 перешкод в участі у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Також визначено способи участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої ОСОБА_6 наступним чином: перший місяць: щосереди з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., щосуботи з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв., без присутності матері ОСОБА_3 ; з другого місяця: 1-й та 3-й тиждень місяця: понеділок, п`ятниця з 17 год. 00 хв. до 19 год. 30 хв.; 2-й та 4-й тиждень місяця: вівторок, четвер з 17 год. 00 хв. до 19 год. 30 хв. та з 17 год. 00 хв. п`ятниці до 18 год. 00 хв. суботи; з 1-го по 15-те липня щороку; на день народження дитини - спільне святкування з урахуванням бажання дитини. Поряд з цим у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 було відмовлено.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень вказані рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24.01.2018 та постанова Апеляційного суду міста Києва від 12.07.2018 по цивільній справі №752/22214/16 залишені без змін постановою Верховного Суду від 08.04.2019 (провадження № 61-42088св18), та набрали законної сили 13.07.2018.

23.07.2018 на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24.01.2018 у справі №752/22214/16 районним судом видано виконавчий лист, що був пред`явлений до примусового виконання.

Згідно змісту Інформації про виконавче провадження, сформованої в Автоматизованій системі виконавчого провадження станом на 12.07.2019, 31.08.2018 державним виконавцем Голосіївського РВДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Бондаренком М.В. відкрито виконавче провадження ВП №57116426 з примусового виконання вищевказаного рішення суду. В подальшому, в рамках виконавчого провадження виносились: постанови від 27.09.2018 про стягнення виконавчого збору, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та про закінчення виконавчого провадження; постанова від 05.10.2018 про відновлення виконавчого провадження; постанови від 18.12.2018, про накладення штрафу у сумі 1 700 грн. з причини невиконання рішення суду; постанови від 28.12.2018, 09.01.2019, 11.01.2019, 14.01.2019, 18.01.2019, 22.01.2019, 24.01.2019, 25.01.2019, 28.01.2019, 07.02.2019, 11.02.2019, 15.02.2019, 19.02.2019, 21.02.2019, 22.02.2019, 25.02.2019, 04.03.2019, 05.03.2019, 11.03.2019, 15.03.2019, 25.03.2019, 29.03.2019, 05.04.2019, 23.04.2019, 25.04.2019, 26.04.2019, 03.05.2019, 07.05.2019, 10.05.2019, 11.05.2019, 14.05.2019, 23.05.2019, 24.05.2019, 30.05.2019, 03.06.2019, 10.06.2019, 12.06.2019, 14.06.2019, 21.06.2019, 24.06.2019, 27.06.2019 про накладення штрафу у сумі 3 400 грн. з причини невиконанням рішення суду; постанови від 11.12.2018, 22.12.2018 і від 07.02.2019 про залучення опікуна для участі у виконавчому провадженні; постанова від 15.02.2019 про арешт майна боржника; постанова від 11.03.2019 про арешт коштів боржника; постанова від 26.04.2019 про розшук майна боржника.

Разом з тим, 07.08.2019 та 13.08.2019 головним державним виконавцем Голосіївського РВДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Кузьменко Л.М. в рамках цього ж виконавчого провадження були винесені ще постанови про накладення на боржника ( ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) штрафів у сумі 3 400 грн. (копії цих постанов наявні у матеріалах справи). Зі змісту даних постанов державного виконавця вбачається, що такі були складені з причини невиконання боржником рішення суду, що зафіксоване в актах державного виконавця від 06.08.2019 і 09.08.2019.

Вважаючи зазначені постанови незаконними, позивач звернулась до суду з цим адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, зазначив, що головний державний виконавець Кузьменко Л.М., як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятих ним рішень, оскільки постанови про накладення штрафу від 07.08.2019 та 13.08.2019 в рамках виконавчого провадження №57116426 з є такими, що не відповідають ст. 64-1 Закону України "Про виконавче провадження", а отже, підлягають скасуванню, як протиправні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

З огляду на частину 1 статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною шостою статті 26 Закону визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За правилами частини 1 статті 63 Закону, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Зі змісту частини 2 вказаної статті вбачається, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

При цьому, порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною встановлено статтею 64-1 Закону, відповідно до якої виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що винесенню постанови від 07 серпня 2019 року, яка є предметом оскарження, державний виконавець у межах виконавчого провадження № 57116426 неодноразово складав постанови про накладення штрафу на ОСОБА_3 за невиконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 12 липня 2018 року у справі № 752/22214/16-ц без поважних причин.

Вирішуючи питання про наявність у державного виконавця правових підстав для неодноразового накладення на штрафу, передбаченого ч. 4 ст. 641 Закону України "Про виконавче провадження", апеляційний суд зазначає наступне.

Порядок виконання судових рішень визначений Законом України "Про виконавче провадження", а також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція).

Дана Інструкція розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України "Про виконавче провадження", інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкція не містять визначення поняття "повторне невиконання судового рішення".

Разом з тим, у розділі ІХ Інструкції наведений порядок виконання рішень немайнового характеру, у тому числі рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною.

Відповідно до п.п. 8, 9 розділу ІХ Інструкції передбачено, що державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 641 Закону.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною четвертою статті 641 Закону.

При кожному наступному невиконанні боржником зазначеного рішення державний виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 641 Закону.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що "повторним невиконанням судового рішення" в розумінні ст. 641 Закону є встановлений відповідним актом факт кожного наступного невиконання боржником судового рішення після складення акту про невиконання такого рішення вперше та винесення відповідної постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення без поважних причин.

З огляду на викладене колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, який був покладений в основу рішення про задоволення адміністративного позову.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення без додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві задовольнити, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Повне судове рішення складено 23.10.2019 року.

Керуючись ст.ст. 242, 287, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2019 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель