Справа № 806/912/18
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/912/18

Головуючий у 1-й інстанції: Горовенко А.В.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

11 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (ДФС України), Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (ГУ ДФС у Житомирській області) в якому просив:

-визнати протиправним дії ГУ ДФС у Житомирській області та ДФС України щодо не призначення та не перерахування одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов`язків, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності відповідно до ст.356 Податкового кодексу України та ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію", порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015;

- зобов`язати ГУ ДФС у Житомирській області подати до ДФС України висновок щодо можливості проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов`язків, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності відповідно до ст.356 Податкового кодексу України та ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію", порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015;

- зобов`язати ДФС України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов`язків, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності відповідно до ст. 356 Податкового кодексу України та ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію", порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07 травня 2018 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ГУ ДФС в Житомирській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 15.09.2004 року по 28.09.2017 рік проходив службу в податковій міліції ГУ ДФС у Житомирській області.

Згідно з наказом ГУ ДФС у Житомирській області №280-0 від 26 вересня 2017 року підполковника податкової міліції ОСОБА_1 звільнено з посади та податкової міліції у запас Збройних сил України за пунктом 64 підпунктом «ж» (за власним бажанням).

Так, свідоцтвом про хворобу №28/22-і від 11.10.2017 захворювання ОСОБА_1 пов`язане з проходженням військової служби та він не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

Також, у довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №861877 від 21.11.2017 зазначено, що за результатами первинного огляду позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності з 03.11.2017 внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням військової служби.

Довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №029065, ступінь втрати професійної працездатності позивача становить 35%.

Так, позивач звернувся із заявою до ГУ ДФС в Житомирській області щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, отриманої внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

Проте, листом №2464/14/06-30-04-27 від 01.12.2017 позивача повідомлено, що відповідно до п.8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 21.10.2015 №850, його матеріали направлені до Державної фіскальної служби України для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги.

У подальшому ДФС України надіслало на адресу ГУ ДФС у Житомирської області лист за №392/7/99-99-04-02-17 від 05.01.2018 за яким матеріали про виплату позивачу одноразової грошової допомоги повернено та повідомлено про відсутність висновку про призначення грошової допомоги у разі встановлення інвалідності працівника податкової міліції, оформленого відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 07.05.2007 №707. Також додатково зазначено, що постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850 не поширюється на працівників податкової міліції, тому для проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції згідно із цією постановою законні підстави відсутні.

Крім того, ГУ ДФС у Житомирській області листом №404/11/06-30-04-27 від 25.01.2018 позивачу надіслано до відома лист ДФС України від 05.01.2018 "Про повернення матеріалів" щодо виплати одноразової грошової допомоги працівнику податкової міліції у зв`язку із встановленням інвалідності, та повернено матеріали щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 356.1 статті 356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990р. №565-XII та Законом України від 24.03.1998р. №203/98-ВР «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Так, ч. 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» (в редакції Закону від 13.02.2015р. №208-VIII) встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

07 листопада 2015 року втратив чинність Закон України «Про міліцію» від 20.12.1990р. №565-ХІІ та набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-VIІI.

Пунктом 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень нового Закону передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

На виконання статті 23 Закону України «Про міліцію» постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Так, п. 2 вказаного Порядку визначено, що особам, які до набрання чинності (12.03.2015р.) Законом України від 13.02.2015р. №208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007р. №707.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі, визначеному статтею 23 Закону України «Про міліцію», та в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. №850 за певних умов передбачених Законом.

Проте, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до вимог ч. 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» (в редакції Закону від 13.02.2015р. №208-VIII) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності.

Таким чином, зазначене положення Закону застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

-інвалідність повинна наступити внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ;

- інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку;

- причиною звільнення такої особи зі служби повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Так, матеріалами справи підтверджується те, що позивача звільнено з посади та податкової міліції у запас Збройних сил України за власним бажанням, а не за станом здоров`я, у зв`язку з яким йому визначено інвалідність, то підстави для призначення і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області задовольнити.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 травня 2018 року, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.