Справа № 188/1382/19
Суддя: Полубан М. П.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 188/1382/19
Провадження № 2-а/188/21/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року Петропавлівський районний суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П. ,

при секретарі Олійник В.С.

розглянувши у судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП- №3 Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Накрапаса Валерія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача , в якому вказує , що 24.09.2019 р. відносно нього відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. . Відповідно до даної постанови він , ОСОБА_1 24.09.2019 р. о 19.15 год. здійснював рух по вул.. Миру смт. Петропавлівка , керуючи транспортним засобом ВАЗ-2104 з номерним знаком НОМЕР_1 , на якому не працював лівий задній габаритний вогонь у темну пору доби.

Несправність він виявив після зупинки транспортного засобу інспектором.

З вищевказаною постановою він не погоджується , так як порушень ПДР України він не допускав. При цьому посилається на п. 31.4 ПДР України , яким забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності технічних несправностей ( надає перелік даних несправностей ) . Також вказує , що перелік порушень в роботі світлових приладів , з якими забороняється експлуатація транспортних засобів є вичерпним і не містить заборони на експлуатацію авто з несправною лівою лампою задніх габаритних вогнів.

Таким чином , даний пункт ПДР України ним не був порушений , тому застосування до нього покарання , передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП як за «Керування транспортними засобами , що мають несправності зовнішній світлових приладів ( темної пори доби )» є неправомірним .

Також посилається на підміну понять з боку інспектора поліції щодо «подальшого руху» та «експлуатації транспортного засобу».

Просить суд про наступне :

- скасувати постанову серії ДП 18 № 360280 про накладення адміністративного по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП ;

- закрити відносно нього провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 121КУпАП. ;

- звільнити його від сплати судового збору , згідно ст.288 КУпАП.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги , дав пояснення щодо фактичних обставин справи і дані пояснення є аналогічними до вищезазначеного . В доповнення вказує , що перед виїздом з гаража він переконався у технічному стані свого автомобіля , в тому числі перевірив справність зовнішніх освітлювальних приладів. Всі прилади були справні. Несправність з невідомих причин сталася під час руху та була виявлена відповідачем. Просить суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився , в своїй заяві просить суд справу розглянути без його участі . Позов не визнає та зазначає , що по вищевказаному факту є запис на боді-камері , яким підтверджується факт порушення позивачем ПДРУ .

Суд ухвалив справу розглянути без участі вищевказаної сторони.

Вислухавши позивача , вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено , що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі ( серія ДП18 № 360280 ) від 24.09.2019 р.

Відповідно до даної постанови винесеної відповідачем позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП за те, що 24.09.2019 р. о 19.07 год. в смт. Петропавлівка по вул.. Миру ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-2104 , д.н.з. НОМЕР_1 на якому не працював лівий габаритний вогонь у темну пору доби та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

Спірна постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена 24.09.2019 р. , а позивач звернувся до суду 30.09. 2019 року ( вх..№ 5931 ) , а тому на думку суду встановлений ч. 2 ст. 286 КУпАП строк звернення до суду ним не порушено.

Відповідно до частини другої ст.. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ « Про Національну поліцію» , поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху ( далі ПДРУ ) його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

До компетенції органів Національної поліції відповідно до ст.. 222 КУпАП віднесено розгляд справи, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Тобто, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх процесуальних обов`язків передбачених законом.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

З наведеного вбачається, що диспозиція вищевказаної норми є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність. Таким чином, у вказаній постанові про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на відповідний пункт ПДРУ, що передбачає вимоги до технічного стану транспортного засобу.

У спірній постанові про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 1 ст. 121 КУпАП не вказано про порушення останнім конкретної норми ПДРУ .

В той же час , суд бере до уваги , що згідно реквізитів вищевказаної спірної постанови не відображено відповідної графи , щодо послання на конкретну норму ( пункт ) ПДРУ і яку було порушено учасником дорожнього руху .

В своєму позові позивач вже конкретизує пункт ПДРУ , яким на його погляд слід керуватися при вирішенні даного спору по суті. А саме , такою нормою є п.31.4.3 ПДРУ .

Пунктом 31.4.3. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

31.4.3. Зовнішні світлові прилади:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Позивач вважає , що вищевказаний перелік порушень є вичерпним , а тому він не порушив ПДРУ і відповідно безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності.

Суд не погоджується з позиціє позивача в силу наступного .

Відповідно до п. 31.6. Забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких:

- б) у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів;

Дану обставину позивач не оспорює та визнає . При цьому припускається принципу суб`єктивного тлумачення норми права.

Отже , на думку суду , позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на законних підставах , а тому його позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.. 280 КУпАП , орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст.. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана: по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно ст.. 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а по-друге, відповідно до ст.. 252 КУпАП дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності згідно зі ч. 2 ст. 77 КАСУ, покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ПДРУ України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідач , хоча і не з`явився в судове засідання , висловив свою процесуальну позицію в своїй заяві . А тому суд , як зазначалося вище , вирішив справу розглянути без участі відповідача та прийняти рішення на підставі наявних у справі доказах.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову , суд бере до уваги наступне.

Судом встановлено та не заперечується позивачем, що він керував автомобілем на якому не горів лівий габаритний ліхтар , що є порушенням п.п. «б» п.31.6 ПДРУ , тобто скоїв адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП .

Таким чином, відповідачем правомірно винесено спірну постанову у справі про адміністративне правопорушення. Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП № 360280 від 24.09.2019 р., відповідач діяв обґрунтовано, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

В той же час, відповідно до ч. 3ст. 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, до компетенції адміністративного суду належить вирішення питання щодо меж накладення стягнення та можливості застосування звільнення порушника від відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи особу правопорушника, визнання ним вини, конкретні обставини справи, відсутність спричиненої правопорушенням майнової шкоди, суд приходить до висновку про можливість звільнення позивача від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 121 КУпАП та підставі ст.. 22 цього Кодексу , у зв`язку із малозначністю скоєного адміністративного правопорушення.

Отже ,за таких підстав, даний адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, ст.ст. 22, 121 , 251,254,258 КУпАП , суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 3 Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Накрапаса В.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксованого не в автоматичному режимі - задовольнити частково .

Змінити захід стягнення, а саме штраф в розмірі 20 (двадцять ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, накладений на ОСОБА_1 відповідно до постанови серії ДП 18 № 360280 від 24.09.2019 р. та звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП на підставі ст.. 22 цього Кодексу за малозначністю вчиненого, обмежившись усним зауваженням.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Копію даного рішення невідкладно направити сторонам для відома .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного адміністративного суду або через Петропавлівський районний суду Дніпропетровської області протягом 10-и днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21.10.2019 р.

Суддя М. П. Полубан