Справа № 509/4155/15-а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 жовтня 2019 року

Київ

справа №509/4155/15-а

адміністративне провадження №К/9901/14007/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.

суддів: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу №509/4155/15-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТОЛЕ" до Виконавчого комітету Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та скасування дозволів на розміщення зовнішньої реклами, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Імеджінейшн", Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок", Комунальне підприємство "Авангардкомунсервіс", провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТОЛЕ"

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2016, ухвалену судом у складі колегії суддів: головуючого судді Коваля М.П., суддів: Домусчі С.Д., Кравця О.О.,-

У С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТОЛЕ" (далі - позивач, ТОВ "ВІТОЛЕ") звернулось до суду з позовом до Виконавчого комітету Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (далі - відповідач), в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача у невисуванні вимог до ТОВ «Промтоварний ринок» про погодження дозволів від 01.07.2014 №258 та від 08.04.2015 №271 на розміщення зовнішньої реклами в межах смт. Авангард, Овідіопольського району Одеської області з Управлінням Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області;

- визнати протиправними і скасувати дозволи від 01.07.2014 №258 та від 08.04.2015 №271 на розміщення зовнішньої реклами в межах населеного пункту смт. Авангард, Овідіопольського району видані відповідачем;

- визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 27.05.2014 №36 «Про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами ТОВ «Промтоварний ринок» та від 08.04.2015 №23 «Про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами ТОВ «Промтоварний ринок».

В обґрунтування адміністративного позову позивач посилається на те, що спірні рішення порушують його права як землекористувача земельної ділянки, на якій розміщені зовнішні рекламні конструкції ТОВ «Промтоварний ринок».

2. Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.04.2016 задоволено позовні вимоги.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача у невисуванні вимог до ТОВ «Промтоварний ринок» про погодження дозволів від 01.07.2014 №258 та від 08.04.2015 №271 на розміщення зовнішньої реклами в межах смт. Авангард, Овідіопольського району Одеської області з Управлінням Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області.

Визнано протиправними і скасовано дозволи від 01.07.2014 №258 та від 08.04.2015 №271 на розміщення зовнішньої реклами в межах населеного пункту смт. Авангард, Овідіопольського району, видані Виконавчим комітетом Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області.

Визнано протиправним і скасовано рішення відповідача від 27.05.2014 №36 «Про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами ТОВ «Промтоварний ринок» та від 08.04.2015 №23 «Про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами ТОВ «Промтоварний ринок».

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2016 скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

3. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2016 та залишити в силі постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.04.2016.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем прийнято рішення від 27.05.2014 №36 «Про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами ТОВ «Промтоварний ринок», яким продовжено дію пріоритету на розміщення реклами та надано дозвіл ТОВ «Промтоварний ринок» на розміщення зовнішньої реклами терміном на п`ять років, а саме однієї рекламної конструкції розміром 12,9м.*30,0м. за адресою: Одеса - Б - Дністровський - Монаші (Р-70) - км 10+050 праворуч.

08.04.2015 відповідачем прийнято рішення, яким надано ТОВ «Промтоварний ринок» дозвіл на розміщення зовнішньої реклами - спеціального одностороннього рекламного засобу в кількості 1 (одна) штука, терміном дії п`ять років, за адресою: Одеська область , Овідіопольський район, смт. Авангард, вул . Базова, 20 Р.

На підставі рішення від 27.05.2014 №36 відповідачем видано дозвіл від 01.07.2014 №258 ТОВ «Промтоварний ринок» на розміщення зовнішньої реклами в межах населеного пункту смт.Авангард, Овідіопольського району, Одеської області.

На підставі рішення від 08.04.2015 відповідачем видано дозвіл від 08.04.2015 №271 ТОВ «Промтоварний ринок» на розміщення зовнішньої реклами в межах населеного пункту смт.Авангард, Овідіопольського району, Одеської області.

Не погодившись із вказаними рішеннями відповідача та виданими на їх підставі дозволами на розміщення зовнішньої реклами, позивач звернувся до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування, посилаючись на те, що такі дозволи на розміщення зовнішньої реклами видані із порушенням процедури в частині їх погодження з Управлінням Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, санкціоноване такими дозволами розміщення рекламних засобів здійснено з порушенням норм чинного законодавства України в галузі розміщення зовнішньої реклами і безпеки дорожнього руху, приписів ДСТУ і ДБН України, та порушує права ТОВ «Вітоле», як землекористувача. На думку позивача, в даному випадку наявні ознаки самочинного будівництва споруд під виглядом розміщення зовнішньої реклами.

ІІІ. ВИСНОВКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА ДРУГОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області є спеціально уповноваженим органом в Одеській області, до повноважень якого віднесено погодження дозволів на встановлення рекламоносіїв, які знаходяться біля дорожніх знаків і пішохідного переходу. Відтак, надання відповідачем оскаржуваних дозволів №258 і №271 на розміщення зовнішньої реклами в межах смт. Авангард без необхідного погодження із Управлінням Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області, і подальшим встановленням рекламоносіїв, з численними порушеннями будівельних норм і приписів державних стандартів у галузі будівництва і організації дорожнього руху свідчить про порушення прав позивача, як землевласника на вільне користування земельною ділянкою №210/ 2 , оскільки по суті є огорожею навколо цієї земельної ділянки.

Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з відповідності спірних рішень та дозволів вимогам чинного законодавства, зважаючи на те, що Управлінням Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області було розглянуто та погоджено схему розміщення рекламної арочної конструкції над проїжджою частиною при в`їзді (заїзді) на промтоварний ринок з боку автомобільної дороги Р70 «Одеса - Б.Дністровський - Монаші» км 10+050 в межах смт. Авангард, що свідчить про наявність відповідних погоджень розміщення зовнішньої реклами.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

6. В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на необхідність відповідних погоджень з Управлінням Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області при наданні дозволу на розміщення зовнішньої реклами біля дорожніх знаків, пішохідного переходу та зупинки транспорту, що свідчить про прийняття спірних рішень та дозволів з порушенням вимог закону. Відсутність погодження з органами, що забезпечують безпеку дорожнього руху, а також відсутність погодження з ТОВ «ВІТОЛЕ» як власником місця розташування рекламної арочної конструкції, порушує його право користування земельною ділянкою.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

7. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

8. Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування норм матеріального та процесуального права судами попередніх інстанцій, Суд дійшов таких висновків.

9. Відповідно до частини другої статті 2 КАС України (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

10. Згідно із частиною другою статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

11. Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

12. Публічно-правовим вважається, зокрема спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

13. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

14. До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 914/2006/17.

15. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

16. У свою чергу, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він, головним чином, обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо позивач намагається захистити своє порушене приватне право шляхом оскарження управлінських дій суб`єктів владних повноважень.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №805/4506/16-а, від 27.06.2018 у справі №815/6945/16.

17. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

18. Відповідно до матеріалів справи вимоги позивача ґрунтуються на протиправності спірних рішень та дозволів на розміщення зовнішньої реклами, оскільки такі порушують його право щодо вільного користування належною йому на праві власності земельною ділянкою, на якій розміщені зовнішні рекламні конструкції третьої особи.

19. Отже, спірні правовідносини виникли між учасниками справи (між позивачем та третьою особою) щодо порушення права позивача на вільне користування земельною ділянкою у зв`язку із розміщенням на такій третьою особою рекламних конструкцій, а відтак, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а отже, існує спір про право, що унеможливлює розгляд цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Разом з тим, як встановлено судами попередніх інстанцій, ТОВ «ВІТОЛЕ» зверталось до господарського суду (справа №916/1587/15-г) з позовом до ТОВ «Промтоварний ринок» про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка розташована на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, масив №41, ділянка 210/2, що також вказує на те, що спір у даній справі не є публічно правовим.

20. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у рішенні від 27.11.2018 у справі 820/3534/17 дійшла висновку, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

21. Беручи до уваги наведене й ураховуючи суть спірних правовідносин, правовий статус учасників справи, колегія суддів дійшла висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів.

22. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

23. Відповідно до частини першої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

24. Враховуючи те, що спірні правовідносини пов`язані з захистом цивільного права на користування земельною ділянкою, Суд дійшов висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим, а випливає з цивільних відносин, а тому, з урахуванням суб`єктного складу учасників, судовий захист порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду з даним позовом, слід здійснювати за правилами господарського судочинства, що в свою чергу виключає можливість розгляду даної справи за правилами адміністративного судочинства, у зв`язку з чим, за правилами статті 354 КАС України провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 238, 343, 349, 354, 359 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТОЛЕ" задовольнити частково.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.04.2016 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2016 - скасувати.

Провадження в адміністративній справі №509/4155/15-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТОЛЕ" до Виконавчого комітету Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та скасування дозволів на розміщення зовнішньої реклами - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.І. Рибачук

А.Ю. Бучик

Л.В. Тацій,

Судді Верховного Суду