Справа № 140/2428/19
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2428/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, оформлене Протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби №8 від 05.07.2019, призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності, передбаченої ст.16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, в порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 28.05.2015 по 01.07.2015 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції та 28.08.2015 під час виконання бойового завдання отримав мінно-вибухову травму, внаслідок якого 15.12.2015 медико-соціальна експертна комісія встановила йому 25% втрати працездатності без встановлення інвалідності.

14.02.2019 медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) встановила позивачу ІІІ групи інвалідності, у зв`язку із чим він звернувся до Міністерства оборони України через ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою та підтверджуючими документами про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до чинного законодавства, з врахуванням раніше виплаченої суми.

Проте, відповідач рішенням, оформленим протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 05.07.2019 №88, з посиланням на абзац другий пункту 4 статті 16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей відмовив у призначенні такої допомоги у зв`язку з тим, що групу інвалідності встановлено понад дворічний термін після первинного встановлення ступеня втрати працездатності.

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки застосування зазначеної норми можливе у даному випадку лише у разі повторного встановлення інвалідності, в даному випадку починаючи з 14.02.2019.

На підставі вищенаведеного позивач просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 23.08.2019 року відкрито провадження в даній адміністративній справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін.

У відзиві на позовну заяву від 05.08.2019 представник відповідача позов не визнає з тих підстав, що в грудні 2015 року під час первинного огляду органами МСЕК встановлено позивачу 25 % втрати працездатності, a 14.02.2019 під час повторного огляду органами МСЕК позивача визнано особою з інвалідністю III групи внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини. Вказує на те, що група інвалідності призначена позивачу понад 2 роки після встановлення йому первинно 25 % втрати працездатності. На підставі вищенаведеного вважає, що підстави для призначення одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку з отриманням ним ІІІ групи інвалідності відсутні, а тому просить в задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив від 27.09.2019 позивач з аргументам викладеними представником відповідача не погодився з підстав, викладених у позовній заяві та просив суд задовольнити його позовні вимоги в повній мірі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 письмових пояснень щодо позовної заяви від 08.08.2019 до суду не подала.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 28.05.2015 по 01.07.2015 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції (далі - АТО), забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції м. Севєродонецьк Луганської області, що підтверджується довідкою військової частини п/п НОМЕР_1 від 03.04.2016 №487. (а.с.24)

Позивачу видано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 13.11.2015. (а.с.29)

28.08.2015 солдат ОСОБА_1 отримав мінно-вибухову травму, що підтверджується довідкою військової частини П/П НОМЕР_1 №1142 від 13.11.2015 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва). (а.с.25)

15.12.2015 обласною МСЕК Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 встановлено 25% втрати професійної працездатності, що підтверджується довідкою серії 12ААА №014067 від 15.12.2015.(а.с.28)

Відповідно довідки військово-лікарської комісії №808 від 11.11.2015 поранення (травми) солдата ОСОБА_1 , так, пов`язані із захистом Батьківщини. (а.с.26)

14.02.2019 обласною МСЕК Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи за результатами первинного огляду ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №014899 від 24.04.019. (а.с.27, 27 зворотній бік)

У зв`язку із встановленням позивачу ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, останній звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги до якої додав всі необхідні документи, вказані заява та документи позивача листом ІНФОРМАЦІЯ_2 були надіслані для розгляду до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

Як слідує із пункту 30 рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого протоколом від 05.07.2019 №88, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначені одноразової грошової допомоги солдату в запасі ОСОБА_1 , якого 03.04.2016 року звільнено з військової служби та 15.12.2015 року під час первинного огляду органами МСЕК встановлено 25% втрати працездатності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, що сталося 28.08.2015, а з 14.02.2019 року під час огляду органами МСЕК визнано інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Вказано на те, що ОСОБА_1 третю групу інвалідності встановлено понад дворічний термін після первинного встановлення ступеня втрати працездатності, а згідно з абзацом другим пункту 4 статті 16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та пунктом 8 Порядку №975, у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється. Додатково зазначено, що допомога у зв`язку із встановленням 25% втрати працездатності виплачена у сумі 24 115 грн.

Позивач не погоджується із рішенням про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення ІІІ групи інвалідності, що стало підставою для його звернення із даним позовом до суду.

Згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян, які перебувають на службі у Збройних Силах України та інших військових формувань, а також членів їх сімей.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-ХІІІ (далі Закон №2232-ХІІІ).

Відповідно до статті 41 Закону №2232-ХІІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ).

Так, Закон №2011-ХІІ визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно зі статтею 1 вищевказаного Закону соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Підпунктом 2 пункту 1 статті 3 Закону №2011-ХІІ передбачено, що дія цього Закону поширюється, зокрема, на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Розділом ІІ цього Закону встановлені права військовослужбовців щодо грошового забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Підставою для отримання одноразової грошової допомоги є встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті (пункт 4 частини другої статті 16 Закону №2011-ХІІ).

Відповідно до частини шостої статті 16-3 вказаного Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (частина дев`ята статті 16-3 Закону №2011-ХІІ).

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975).

Відповідно до пункту 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Як вбачається з довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААА №768981 виданого 24.04.2019, ОСОБА_1 при первинному огляді з 14.02.2019 встановлено ІІІ групу інвалідності, причина інвалідності поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. (а.с.27, 27 зворотній бік)

Отже, з 14.02.2019 у ОСОБА_1 , як військовослужбовця, якому встановлена ІІІ група інвалідності, виникло право на отримання одноразової грошової допомоги.

Згідно з пунктом б частини першої статті 16-2 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Ця норма кореспондується з пунктом 6 Порядку №975, відповідно до якого одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно з пунктом 4 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII пункт 4 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ доповнено абзацом другим такого змісту: У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється. Ця норма набрала чинності 01 січня 2017 року.

Абзацом такого самого змісту постановою Кабінету Міністрів України від 18.05.2017 №335 доповнено пункт 8 Порядку №975, який також застосовується з 01.01.2017.

Саме з посиланням на абзац другий пункт 4 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ та пункт 8 Порядку №975 відповідач відмовив ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням з 14.02.2019 позивачу ІІІ групи інвалідності понад дворічний термін після первинного встановлення ступеня втрати працездатності.

Однак, з таким висновком відповідача при прийнятті 05.07.2019 рішення №88 за результатами розгляду заяви позивача про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності суд не погоджується, з огляду на таке.

Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999 у справі №1-рп/99 зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, в силу статті 58 Конституції України, норма Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, яким було доповнено пункт 4 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ абзацом другим (щодо права на виплату одноразової грошової допомоги після спливу дворічного терміну після первинного встановлення інвалідності), яка набрала чинності 01 січня 2017 року, не може розповсюджуватись на спірні правовідносини.

При вирішенні даного спору суд виходить з того, що 15.12.2015 мало місце первинне встановлення позивачу саме ступеня втрати працездатності (25%), тоді як первинне встановлення ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, захворювання, пов`язаних із захистом Батьківщини, відбулося 14.02.2019, що вбачається із довідки Волинського обласного МСЕК серії 12ААА №768981 із зазначенням у ній огляд інваліда - первинний. (а.с.27, 27 зворотній бік)

Таким чином, застосування даної норми стосовно позивача можливе лише у разі повторного встановлення інвалідності для позивача, починаючи з 14.02.2019 і саме з цього моменту слід відраховувати дворічний строк.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася у постановах Верховного Суду, зокрема, від 20.03.2018 у справі №295/3091/17, від 21.06.2018 №751/4367/17, від 21.08.2018 у справі №295/14297/16-а, від 26.02.2019 у справі №2240/2940/18, від 05.04.2019 у справі №820/4143/18. В силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, з системного аналізу наведених правових норм слідує, що за даних обставин позивач у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності має право на отримання одноразової грошової допомоги, яка має виплачуватися йому з урахуванням виплаченої суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням раніше 25% втрати працездатності.

Відповідно до пункту 11 Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Отже, пунктом 11 вказаного Порядку передбачено вичерпний перелік документів, які військовослужбовець повинен подати уповноваженому органу для виплати одноразової грошової допомоги.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 до заяви про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності додав всі документи, визначені пунктом 11 Порядку №975. Про невідповідність документів чи їх некомплектність у рішенні від 05.07.2019, оформленому протоколом №88 засідання Комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, не зазначено.

Отже, наведені відповідачем доводи не підтверджують наявність передбачених пунктом 8 Порядку №975 підстав для відмови ОСОБА_1 у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Міністерство оборони України як суб`єкт владних повноважень не надав суду доказів, які б свідчили, що відмова у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 прийнята на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для його прийняття.

Аналізуючи досліджені письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 05.07.2019 №88; зобов`язання відповідача вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням інвалідності, відповідно до ст.16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та згідно Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 05 липня 2019 року №88, про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням інвалідності, відповідно до ст.16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та згідно Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Міністерство оборони України, , адреса: 03168, м. Київ, Повітрофлотський пр-т, буд. 6.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Волинський обласний військовий комісаріат, , адреса: 43008, м. Луцьк, вул. Теремнівська, буд. 85а.

Суддя Ю.Ю. Сорока