Справа № 817/4257/14
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 жовтня 2019 року

Київ

справа №817/4257/14

адміністративне провадження №К/9901/17874/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В.М.,

Шевцової Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року (суддя - Сало А.Б.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 7 червня 2017 року (головуючий суддя - Майор Г.І., судді - Бучик А.Ю., Шевчук С.М.) у справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області

про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2014 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області (далі - УМВС, відповідач-1), Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області (далі - УДАІ, відповідач-2), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив: - стягнути з УДАІ на його користь заборгованість у сумі 95907,20 грн., у тому числі, грошове забезпечення за період з 1 грудня 2011 року та з 1 січня по 06 лютого 2012 року включно з індексацією грошового забезпечення в сумі 22215,60 грн. та недоплачену одноразову грошову допомогу при звільненні 73691,60 грн.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 зазначив, що при звільненні за станом здоров`я відповідачами не проведено належний розрахунок та не виплачено грошове забезпечення за вказаний період у розмірі 22 215,60 грн., з урахуванням індексації, у тому числі 13954,14 грн. премії, та вихідну допомогу у встановленому законодавством розмірі.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.04.2015 позов задоволено повністю. Стягнуто з Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 : - грошове забезпечення за період з 01.12.2011 по 06.02.2012 в сумі 22215,60 грн.; - одноразову грошову допомогу при звільненні в сумі 73691,60 грн.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року апеляційну скаргу Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області залишено без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 22.04.2015 без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.10.2016 задоволено частково касаційну скаргу Управління Державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області. Скасовано постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року позов задоволено. Стягнуто з Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 : - грошове забезпечення за період з 01.12.2011 року по 06.02.2012 року в сумі 22215,60 грн.; - одноразову грошову допомогу при звільненні в сумі 73691,60 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що грошове забезпечення ОСОБА_1 за грудень 2011 року та з 1 січня 2012 року по 6 лютого 2012 року є рівним його грошовому забезпеченню за листопад 2011 та становить 9532,60 грн. без індексації. Сума заборгованості з виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 , враховуючи індексацію грошового забезпечення за грудень 2011 року та з 01 січня по 06 лютого 2012 року становить 22215,60 грн., з них: 21037,46 грн. - грошове забезпечення за грудень 2011 року, січень 2012 року та 6 днів лютого 2012 року (9532,6 х 2 + 9532,60 : 29 х 6 = 21037.46 ); 1178,19 грн. - індексація грошового забезпечення (базовий місяць січень 2008 року). Враховуючи те, що грошове забезпечення ОСОБА_1 у 2011 році та з 1 січня 2012 року по 6 лютого 2012 року мало становити 9532,6 грн., індексація грошового забезпечення - 533,87 грн. за грудень 2011 року, січень 2012 року та 110,45 грн. з 01 лютого по 06 лютого 2012 року, вихідна допомога при звільненні позивача повинна була складати 100664,6 грн. (9532,60 (місячне грошове забезпечення) + 533,87 (індексація) : 50% х 20 (років служби) = 100664,6 (сума вихідної допомоги)), але при проведенні розрахунку позивачу було виплачено 26973,67 грн. вихідної допомоги при звільненні. Отже, суд дійшов висновку, що при проведенні розрахунку при звільненні ОСОБА_1 було не доплачено 73691,60 грн. вихідної допомоги.

При цьому, суд першої інстанції зазначив, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 26.06.2015, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2015, задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 - визнано протиправним та скасовано наказ від 29.12.2011 №272 о/с про звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил підполковника міліції ОСОБА_1 та наказ від 06.02.2012 №27 о/с про внесення часткових змін до наказу №272 о/с, яким встановлено дату звільнення; поновлено ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ у розпорядженні УМВС в Рівненській області. За таких обставин, враховуючи те, що рішення суду в частині скасування наказів про звільнення набрало законної сили 09.09.2015 - відсутні правові підстави для нарахування та виплати позивачу вказаної суми вихідної допомоги при звільненні на підставі скасованих наказів. При цьому, вказані обставини не були відомі і не могли бути відомі суду на час винесення рішення у справі за результатом розгляду спору по суті судом першої інстанції 22.04.2015.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, УМВС подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 7 червня 2017 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року без змін.

Апеляційний суд, залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, погодився з висновками суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)

УМВС (далі - скаржник) у липні 2017 року звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 7 червня 2017 року.

В касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 7 червня 2017 року і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник зазначив, що судами не взято до уваги та не надано належної оцінки посиланням відповідача на те, що премія в розмірі 197 % на підставі наказу Департаменту ДАІ МВС України від 17.09.2010 №129 була встановлена за результатами роботи за серпень 2010 року. Інших наказів щодо виплати позивачу премії відповідно до особистого вкладу в загальний результат служби не приймалось. Також зазначає, що умовою для здійснення виплати одноразової грошової допомоги є звільнення із займаної посади, але ОСОБА_1 було поновлено на посаді. При цьому, накази щодо нарахування позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні були скасовані в судовому порядку.

Касаційна скарга не містить клопотання скаржника про розгляд справи за участі його представника.

ОСОБА_1 подав заперечення на касаційну скаргу, яким просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін. Посилається на те, що судами попередніх інстанцій враховано всі висновки Вищого адміністративного суду України, викладені в ухвалі від 18.10.2016.

Заперечення на касаційну скаргу не містить клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за його участі.

Ухвалою Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року зазначену адміністративну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

З жовтня 1995 року ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.07.2011 №891 о/с, прийнятого на виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 16.03.2011, позивача було поновлено на посаді начальника УДАІ.

На підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України від 20.09.2010 №444 «Про організаційно-штатні зміни у підрозділах ДАІ УМВС» та від 01.06.2011 №261 дск «Про затвердження штату апарату УМВС України в Рівненській області» позивача зараховано в розпорядження УМВС на посаді начальника управління ДАІ.

Згідно направлення від 03.08.2011 №3/2-2396 позивача направлено на медичний огляд до військово-лікарської комісії ГУМВС України в Львівській області з метою визначення придатності до військової служби.

29 грудня 2011 року наказом УМВС № 272 о/с, ОСОБА_1 звільнено у запас Збройних Сил (з постановленням на військовий облік) за пунктом 64 "б" (за станом здоров`я).

6 лютого 2012 року наказом УМВС № 27 о/с внесено часткові зміни до наказу УМВС від 29.12.2011 року № 272 о/с у частині визначення дати звільнення з органів внутрішніх справ. За цими змінами позивач вважається звільненим з 06.02.2012.

З урахуванням 35 діб, які позивач перебував на лікарняному під час відпустки, йому донараховано грошове забезпечення за період з 29.12.2011 по 06.02.2012 та збільшено вислугу років.

Відповідно до листа УДАІ від 05.05.2014 №35/4-2712, позивачу за грудень 2011 року нараховано та виплачено 28080,07 грн., за січень 2012 року - 0 грн., за лютий 2012 - 3760,67 грн. та перераховано 3673,48 грн. Виплачена одноразова грошова допомога при звільненні в розмірі 26973,00 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.05.2014 у справі №2а/1770/3823/2011 стягнуто з Відділу Державної автомобільної інспекції УМВС України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 недоотриману суму грошового забезпечення за період з жовтня 2010 року по листопад 2011 року в розмірі 80274,72 грн. (рішення залишене без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2014).

Наказом Департаменту ДАІ МВС України від 17.09.2010 №129 ОСОБА_1 була встановлена премія відповідно до особистого вкладу в загальний результат служби ОСОБА_1 у розмірі 197 % за серпень 2010 року.

Інших наказів щодо виплати позивачу премій, відповідно до особистого вкладу в загальний результат служби відповідачем у відповідності до 2.6.5 Наказу МВС України №499 - не приймалось.

Крім того, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 26.06.2015, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2015, задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 - визнано протиправним та скасовано наказ від 29.12.2011 №272 о/с про звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил підполковника міліції ОСОБА_1 та наказ від 06.02.2012 №27 о/с про внесення часткових змін до наказу №272 о/с, яким встановлено дату звільнення; поновлено ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ у розпорядженні УМВС в Рівненській області по посаді начальника Управління ДАІ.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

Частинами 1, 2 і 4 ст. 9 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі -Закон № 2262-XII) встановлено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Виплата зазначеної в частинах першій та другій цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерством внутрішніх справ України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Державною податковою адміністрацією України, Державним департаментом України з питань виконання покарань, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

Пунктом 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393) встановлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби: які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 1294) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пп. 2 п. 5 Постанови № 1294, надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання: здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Пунктом 1.8 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої Наказом МВС від 31.12.2007 № 499, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за N 205/14896 (далі - Інструкція № 499), передбачено, що у разі виникнення в особи рядового чи начальницького складу права на отримання (зміну розмірів) якогось з видів грошового забезпечення зазначені виплати проводяться з урахуванням указаних з дня набуття особою такого права.

Згідно з п. 1.12 Інструкції № 499 встановлено, що грошове забезпечення, виплачене особі рядового чи начальницького складу несвоєчасно або виплачене їй у меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, що передував моменту звернення за одержанням недоотриманого грошового забезпечення, протягом якого особа мала на нього право.

Пунктом 2.12 Інструкції № 499 передбачено, що преміювання осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ здійснюється відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів, та економії фонду грошового забезпечення.

Преміювання осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ здійснюється відповідно до положення про преміювання, розробленого з метою визначення порядку матеріального заохочення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, з урахуванням специфіки та особливостей виконання покладених на них службових обов`язків, своєчасності і точності виконання рішень державних органів та розпоряджень і вказівок керівників підрозділів.

Зменшення розміру премії, позбавлення її проводяться відповідно до положення про преміювання.

Виплата премії за минулий місяць проводиться в поточному місяці разом з виплатою грошового забезпечення.

Виплата премій особам рядового і начальницького складу, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі здійснюються за наказами керівників органів і підрозділів, закладів та установ Міністерства внутрішніх справ України. Накази про преміювання осіб рядового і начальницького складу видаються до 10-го числа кожного місяця на підставі мотивованих рапортів начальників структурних підрозділів, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії чи зменшення її розмірів зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.

Пунктом 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114, встановлено, що у разі незаконного звільнення або переведення на іншу роботу особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді).

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

З наведених приписів Закону № 2262-XII і Постанови № 393 випливає, що одноразова грошова допомога виплачується особам, які звільняються зі служби.

На момент прийняття судом першої інстанції оскаржуваної постанови від 28 лютого 2017 року накази від 29.12.2011 №272 о/с і від 06.02.2012 №27 о/с були скасовані, а позивача було поновлено на посаді. Тому у суду першої інстанції не було підстав для стягнення вказаної допомоги поновленому на посаді ОСОБА_1

Премія особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ є окремою складовою грошового забезпечення та не належить до надбавок, доплат, винагород, які мають постійний характер.

Преміювання осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ здійснюється відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби, але у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Певний розмір премії вказаними нормативно-правовими актами не визначено.

При цьому, здійснення преміювання є правом керівників органів і підрозділів, закладів та установ Міністерства внутрішніх справ України. Накази про преміювання осіб рядового і начальницького складу видаються до 10-го числа кожного місяця на підставі мотивованих рапортів начальників структурних підрозділів, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії чи зменшення її розмірів зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.

Судами було встановлено, що наказом Департаменту ДАІ МВС України від 17.09.2010 ОСОБА_1 була встановлена премія відповідно до особистого вкладу в загальний результат служби ОСОБА_1 у розмірі 197 % за серпень 2010 року.

Застосування вказаного наказу до спірних у межах цієї справи правовідносин щодо грошового забезпечення позивача за грудень 2011 року - 6 лютого 2012 року є безпідставним, оскільки преміювання позивача за ці місяці могло бути здійснення лише на підставі окремих наказів.

При цьому, судами також було встановлено, що інших наказів щодо виплати позивачу премій відповідно до особистого вкладу в загальний результат служби - не приймалось.

Суд зазначає, що питання про зменшення розміру премії або позбавлення встановленої премії в повному розмірі не є спірним у межах цієї справи, оскільки позивачу премія за спірний період взагалі не встановлювалась.

З огляду на викладене, судом першої інстанції безпідставно задоволено позовні вимоги в частині стягнення 13954,14 грн. грошового забезпечення у вигляді премії.

Касаційна скарга не містить доводів щодо інших складових грошового забезпечення позивача та індексації.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 349 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Статтею 351 КАС України передбачено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Зважаючи на те, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовані норми матеріального права щодо виплати одноразової грошової допомоги особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню в частині стягнення з Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в сумі 73691,60 грн. з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Також враховуючи те, що у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а рішення судів попередніх інстанцій в частині стягнення грошового забезпечення за період з грудня 2011 року по 6 лютого 2012 року є помилковими лише в частині стягнення премії за особистий вклад позивача в загальний результат служби, то відповідно до ч. 4 ст. 351 КАС України Суд касаційної інстанції вважає за необхідне змінити оскаржуване судове рішення в резолютивній частині шляхом стягнення грошового забезпечення за цей період в сумі 8 261,46 грн.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області - задовольнити частково.

Скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 7 червня 2017 року в частині стягнення на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в сумі 73691 (сімдесят три тисячі шістсот дев`яносто одна) гривня 60 (шістдесят) копійок і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в цій частині.

Змінити постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 7 червня 2017 року шляхом зазначення в резолютивній частині суми грошового забезпечення за період з 1 грудня 2011 року по 6 лютого 2012 року, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 , у розмірі 8261 (вісім тисяч двісті шістдесят одна) гривня 46 (сорок шість) копійок, з відрахуванням обов`язкових податків, платежів, внесків.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.М. Бевзенко

Н.В. Шевцова