Справа № 460/1250/19
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2019 року м. Рівне №460/1250/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» (далі іменується - позивач) до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування в період з 25.01.2019 по 27.03.2019 пені за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 35486 грн. 68 коп.; зобов`язати відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника з орендної плати з юридичних осіб шляхом скасування нарахованої за період з 25.01.2019 по 27.03.2019 пені в розмірі 35486 грн. 68 коп.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що нарахування фіскальним органом пені в період з 25.01.2019 по 27.03.2019 за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 35486 грн. 68 коп. є протиправним, оскільки нарахування відбувалося внаслідок зарахування поточних платежів з орендної плати з юридичних осіб за грудень 2018 року, січень-лютий 2019 року в рахунок погашення податкового боргу за 2016 рік, відсутність якого та факт порушення фіскальним органом вимог пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України при зарахуванні поточних платежів за 2016 рік, скасованих у судовому порядку податкових повідомлень-рішень та пені, нарахованої в 2011-2013 роках, встановлена численними судовими рішеннями, які набрали законної сили. Відповідні зобов`язання були сплачені у встановленому законом порядку і строки, в рахунок сплати самостійно визначених податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб, натомість, нарахування пені покладає на позивача обов`язок повторної сплати коштів щодо боргу, який був відсутній та протиправно визначений податковим органом. Всупереч вимогам статті 129 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснив нарахування пені у розмірі 35486,68 грн. при погашенні податкового боргу, відсутність якого встановлена судовими рішеннями, які набрали законної сили. Просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову. Свої заперечення обґрунтовує тим, що з інтегрованої картки платника податків за 2016-2019 роки вбачається, що позивач сплачував не поточні платежі з грошового зобов`язання по оплаті з орендної плати за землю, а погашав податковий борг в порядку черговості. Також з інтегрованої картки платника вбачається, що контролюючим органом відображені в картці всі судові рішення і по пені рахується переплата. Отже, аргументи позивача є безпідставними. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Окрім того, вказав на пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом.

Позивач подав відповідь на відзив у якому зазначив, що строки звернення до суду ним не пропущені, оскільки про порушення своїх прав він дізнався у день отримання від відповідача копії інтегрованої картки платника податків за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 року, яку надано позивачу в електронному вигляді 26 квітня 2019 року.

Ухвалою суду від 18.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 11.07.2019.

Ухвалою суду від 11.07.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче засідання відкладено на 03.09.2019; продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою суду від 03.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 24.09.2019.

Ухвалою суду від 24.09.2019 відкладено розгляд справи на 22.10.2019.

Учасники справи подали до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження, оскільки потреба заслухати свідка чи експерта відсутня.

За приписами частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до поданої 11.02.2016 податкової декларації за 2016 рік Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» задекларовано до сплати суми податкових зобов`язань з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за січень 2016 року у розмірі 42694,40 грн., за лютий 2016 у розмірі 42694,40 грн., за березень 2016 року у розмірі 42694,40 грн., за квітень 2016 року у розмірі 42694,40 грн., за травень 2016 року у розмірі 42694,40 грн., за червень 2016 року у розмірі 42694,40 грн., за липень 2016 року у розмірі 42694,40 грн., за серпень 2016 року у розмірі 42694,40 грн., за вересень 2016 року у розмірі 42694,40 грн., за жовтень 2016 року у розмірі 42694,40 грн., за листопад 2016 року у розмірі 42694,40 грн., за грудень 2016 року у розмірі 42694,40 грн. (а.с. 27 том 1).

09 лютого 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» подано до фіскального органу звітну податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності ) за 2017 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2017 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 543072,77 грн., зокрема за: січень 2017 року у розмірі 45256,06 грн.; лютий 2017 року у розмірі 45256,06 грн., березень 2017 року у розмірі 45256,06 грн., квітень 2017 року у розмірі 45256,06 грн., травень 2017 року у розмірі 45256,06 грн., червень 2017 року у розмірі 45256,06 грн., липень 2017 року у розмірі 45256,06 грн., серпень 2017 року у розмірі 45256,06 грн., вересень 2017 року у розмірі 45256,06 грн., жовтень 2017 року у розмірі 45256,06 грн., листопад 2017року у розмірі 45256,06 грн., грудень 2017 року у розмірі 45256,11 грн. (а.с. 32 том 1).

24 квітня 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» подано до фіскального органу уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності ) за 2017 рік, в якій задекларовано до сплати за 2017 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 539 216,56 грн., зокрема за: січень 2017 року у розмірі 45256,06 грн.; лютий 2017 року у розмірі 45256,06 грн.; березень 2017 року у розмірі 45256,06 грн.; квітень 2017 року у розмірі 44827,59 грн.; травень 2017 року у розмірі 44827,59 грн.; червень 2017 року у розмірі 44827,59 грн.; липень 2017 року у розмірі 44827,59 грн.; серпень 2017 року у розмірі 44827,59 грн.; вересень 2017 року у розмірі 44827,59 грн.; жовтень 2017 року у розмірі 44827,59 грн.; листопад 2017 року у розмірі 44827,59 грн.; грудень 2017 року у розмірі 44827,66 грн. (а.с. 69 том 1).

Нараховано до зменшення податкового зобов`язання на 2017 рік на періоди, за якими не настав термін сплати (позитивне значення (р.4-р.3), всього 3856,21 грн., а саме за: квітень у розмірі 428,47 грн., травень у розмірі 428,47 грн., червень у розмірі 428,47 грн., липень у розмірі 428,47 грн., серпень у розмірі 428,47 грн., вересень у розмірі 428,47 грн., жовтень у розмірі 428,47 грн., листопад у розмірі 428,47 грн., грудень у розмірі 428,45 грн.

24 серпня 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» подано до фіскального органу уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності ) за 2017 рік, в які задекларовано до сплати за 2017 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 525558,08 грн., зокрема за: січень 2017 року у розмірі 45256,06 грн.; лютий 2017 року у розмірі 45256,06 грн.; березень 2017 року у розмірі 45256,06 грн.; квітень 2017 року у розмірі 44827,59 грн.; травень 2017 року у розмірі 44827,59 грн.; червень 2017 року у розмірі 44827,59 грн.; липень 2017 року у розмірі 46523,87 грн.; серпень 2017 року у розмірі 41972,99 грн.; вересень 2017 року у розмірі 41702,56 грн.; жовтень 2017 року у розмірі 41702,56 грн.; листопад 2017 року у розмірі 41702,56 грн.; грудень 2017 року у розмірі 41702,59 грн. (а.с. 74 том 1).

Нараховано до збільшення податкового зобов`язання на 2017 рік на періоди, за якими не настав термін сплати (позитивне значення (р.3-р.4), всього 1696,28 грн., а саме за: липень у розмірі 1696,28 грн.

Нараховано до зменшення податкового зобов`язання на 2017 рік на періоди, за якими не настав термін сплати (позитивне значення (р.4-р.3), всього 15354,76 грн., а саме за: серпень у розмірі 2854,60 грн., вересень у розмірі 3125,03 грн., жовтень у розмірі 3125,03 грн., листопад у розмірі 3125,03 грн., грудень у розмірі 3125,07 грн.

14 лютого 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» подано до фіскального органу звітну податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності ) за 2018 рік, в якій задекларовано до сплати за 2018 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 505572,37 грн., зокрема за: січень 2018 року у розмірі 42131,03 грн.; лютий 2018 року у розмірі 42131,03 грн.; березень 2018 року у розмірі 42131,03 грн.; квітень 2018 року у розмірі 42131,03 грн.; травень 2018 року у розмірі 42131,03 грн.; червень 2018 року у розмірі 42131,03 грн.; липень 2018 року у розмірі 42131,03 грн.; серпень 2018 року у розмірі 42131,03 грн.; вересень 2018 року у розмірі 42131,03 грн.; жовтень 2018 року у розмірі 42131,03 грн.; листопад 2018 року у розмірі 42131,03 грн.; грудень 2018 року у розмірі 42131,04 грн. (а.с. 37 том 1).

28 лютого 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» подано до фіскального органу уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності ) за 2018 рік, в якій задекларовано до сплати за 2018 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 500430,76 грн., зокрема за: січень 2018 року у розмірі 41702,56 грн.; лютий 2018 року у розмірі 41702,56 грн.; березень 2018 року у розмірі 41702,56 грн.; квітень 2018 року у розмірі 41702,56 грн.; травень 2018 року у розмірі 41702,56 грн.; червень 2018 року у розмірі 41702,56 грн.; липень 2018 року у розмірі 41702,56 грн.; серпень 2018 року у розмірі 41 702,56 грн.; вересень 2018 року у розмірі 41702,56 грн.; жовтень 2018 року у розмірі 41702,56 грн.; листопад 2018 року у розмірі 41702,56 грн.; грудень 2018 року у розмірі 41702,60 грн. (а.с. 79 том 1).

Нараховано до зменшення податкового зобов`язання на 2018 рік на періоди, за якими не настав термін сплати (позитивне значення (р.4-р.3), всього 5141,61 грн., а саме за: січень у розмірі 428,47 грн., лютий у розмірі 428,47 грн., березень у розмірі 428,47 грн., квітень у розмірі 428,47 грн., травень у розмірі 428,47 грн., червень у розмірі 428,47 грн., липень у розмірі 428,47 грн., серпень у розмірі 428,47 грн., вересень у розмірі 428,47 грн., жовтень у розмірі 428,47 грн., листопад у розмірі 428,47 грн., грудень у розмірі 428,44 грн.

13 квітня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» подано до фіскального органу уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності) за 2018 рік, в якій задекларовано до сплати за 2018 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 501605,32 грн., зокрема за: січень 2018 року у розмірі 41702,56 грн.; лютий 2018 року у розмірі 41702,56 грн.; березень 2018 року у розмірі 41751,00 грн.; квітень 2018 року у розмірі 41827,69 грн.; травень 2018 року у розмірі 41827,69 грн.; червень 2018 року у розмірі 41827,69 грн.; липень 2018 року у розмірі 41827,69 грн.; серпень 2018 року у розмірі 41827,69 грн.; вересень 2018 року у розмірі 41827,69 грн.; жовтень 2018 року у розмірі 41827,69 грн.; листопад 2018 року у розмірі 41827,69 грн.; грудень 2018 року у розмірі 41827,68 грн. (а.с. 83 том 1).

Нараховано до збільшення податкового зобов`язання на 2018 рік на періоди, за якими не настав термін сплати (позитивне значення (р.3-р.4), всього 1174,56 грн., а саме за: березень у розмірі 48,44 грн., квітень у розмірі 125,13 грн., травень у розмірі 125,13 грн., червень у розмірі 125,13 грн., липень у розмірі 125,13 грн., серпень у розмірі 125,13 грн., вересень у розмірі 125,13 грн., жовтень у розмірі 125,13 грн., листопад у розмірі 125,13 грн., грудень у розмірі 125,08 грн.

19 лютого 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» подано до фіскального органу звітну податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності) за 2019 рік, в якій задекларовано до сплати за 2019 рік орендної плати за земельні ділянки на загальну суму 501932,27 грн., зокрема, за: січень у розмірі 41827,69 грн., лютий у розмірі 41827,69 грн., березень у розмірі 41827,69 грн., квітень у розмірі 41827,69 грн., травень у розмірі 41827,69 грн., червень у розмірі 41827,69 грн., липень у розмірі 41827,69 грн., серпень у розмірі 41827,69 грн., вересень у розмірі 41827,69 грн., жовтень у розмірі 41827,69 грн., листопад у розмірі 41827,69 грн., грудень у розмірі 41827,68 грн. (а.с. 41 том 1).

Позивач вказує, що фіскальним органом порушено вимоги пункту 129.2. статті 129 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та нараховувало пеню на грошові зобов`язання, що виникли на підставі податкових повідомлень-рішень, які були скасовані в порядку судового оскарження, та в подальшому така пеня не скасовувалася.

Зокрема, пеня у зв`язку з погашенням податкового боргу, що виник на підставі податкових повідомлень-рішень, які скасовані в судовому порядку, нараховувалася 27.03.2019 в наступних розмірах:

508,56 грн., нараховано 27.03.2019 пені ІКП на борг з 06.12.2016 по 26.03.2019 на податкове повідомлення-рішення (форма «Ш») № від 11.08.2016, яке визнано протиправним та скасовано постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14.07.2017 у справі №817/2060/16, яка набрала законної сили;

67,3 грн., нараховано 27.03.2019 пені ІКП на борг з 06.12.2016 по 26.03.2019 на податкове повідомлення-рішення (форма «Ш») № від 11.08.2016, яке визнано протиправним та скасовано постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14.07.2017 у справі №817/2060/16, яка набрала законної сили;

1169,21 грн. нараховано 27.03.2019 пені ІКП на борг з 26.12.2016 по 26.03.2019 на податкове повідомлення-рішення (форма «Ш») № від 18.08.2016, яке визнано протиправним та скасовано постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14.07.2017 у справі №817/2060/16, яка набрала законної сили;

1043,13 грн., нараховано 27.03.2019 пені ІКП на борг з 26.12.2016 по 26.03.2019 на податкове повідомлення-рішення (форма «Ш») № від 18.08.2016, яке визнано протиправним та скасовано постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14.07.2017 у справі №817/2060/16, яка набрала законної сили.

Крім того позивач вказує, що всупереч вимогам статті 129 ПК України податковий орган здійснював нарахування пені в розмірі 32698,48 грн. при погашенні податкового боргу, відсутність якого встановлена, серед іншого, судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Зокрема, така пеня нараховувалася в період з 25.01.2019 по 27.03.2019 в наступних сумах:

8541,36 грн. 25.01.2019 нараховано пені ІКП на борг з 29.01.2017 по 25.01.2019 на Податковий розрахунок земельного податку № від 19.02.2016 (у зв`язку із зменшенням боргу минулих років за вересень 2016 року по податковій декларації з орендної плати за землю за 2016 рік № від 11.02.2016; при тому, податкові зобов`язання з орендної плати за вересень 2016 року сплачено у розмірі 42694,40 грн. у відповідності до платіжних доручень №248 від 26.10.2016 на суму 34370,29 грн., №251 від 27.10.2016 на суму 8324,05 грн., № 1 від 04.01.2017 на суму 20,00 грн., а факт неправомірності зарахування сплачених у 2016 році поточних податкових зобов`язань з орендної плати за землю за вересень 2016 року в рахунок сплати боргу минулих років та нарахування у зв`язку з цим пені, а також в рахунок сплати пені, нарахованої у 2011-2013 роках, встановлено постановами Рівненського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 у справі №817/1774/16, від 11.05.2017 у справі №817/2523/16 та рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 року, які набрали законної сили);

12891,03 грн. нараховано пені 26.02.2019 ІКП на борг з 01.03.2017 по 26.02.2019 на Податковий розрахунок земельного податку № від 19.02.2016 (у зв`язку із зменшенням боргу минулих років за жовтень 2016 року по податковій декларації з орендної плати за землю за 2016 рік № від 11.02.2016, при тому, податкові зобов`язання з орендної плати за жовтень 2016 року сплачено у розмірі 42694,40 грн., у відповідності до платіжних доручень № 285 від 23.11.2016 на суму 15608,62 грн., №296 від 28.11.2016 на суму 27085,72 грн., №1 від 04.01.2017 на суму 20,00 грн., а факт неправомірності зарахування сплачених у 2016 році поточних податкових зобов`язань з орендної плати за землю за жовтень 2016 року в рахунок сплати боргу минулих років та нарахування у зв`язку з цим пені, а також в рахунок сплати пені, нарахованої у 2011-2013 роках, встановлено постановами Рівненського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 у справі №817/1774/16, від 11.05.2017 у справі №817/2523/16 та рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 року, які набрали законної сили);

308,16 грн. нараховано 27.03.2019 пені ІКП на борг з 01.03.2017 по 27.03.2019 на Податковий розрахунок земельного податку № від 19.02.2016 (у зв`язку із зменшенням боргу минулих років за жовтень 2016 року по податковій декларації з орендної плати за землю за 2016 рік № від 11.02.2016, при тому, податкові зобов`язання з орендної плати за жовтень 2016 року сплачено у розмірі 42694,40 грн., у відповідності до платіжних доручень №285 від 23.11.2016 на суму 15608,62 грн., №296 від 28.11.2016 на суму 27085,72 грн., №1 від 04.01.2017 на суму 20,00 грн., а факт неправомірності зарахування сплачених у 2016 році поточних податкових зобов`язань з орендної плати за землю за жовтень 2016 року в рахунок сплати боргу минулих років та нарахування у зв`язку з цим пені, а також в рахунок сплати пені, нарахованої у 2011-2013 роках, встановлено постановами Рівненського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 у справі №817/1774/16, від 11.05.2017 у справі №817/2523/16 та рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21.11.2018, які набрали законної сили);

10957,93 грн. нараховано 27.03.2019 пені ІКП на борг з 31.03.2017 по 27.03.2019 на Податковий розрахунок земельного податку № від 19.02.2016 (у зв`язку із зменшенням боргу минулих років за листопад 2016 року сплачено у розмірі 42694,40 грн., у відповідності до платіжних доручень №319 від 23.12.2016 на суму 11732,00 грн., №322 від 27.12.2016 на суму 22638,29 грн., №325 від 29.12.2016 на суму 8324,05 грн., №1 від 04.01.2017 на суму 20,00 грн., а факт неправомірності зарахування сплачених у 2016 році поточних податкових зобов`язань з орендної плати за землю за листопад 2016 року в рахунок сплати боргу минулих років та нарахування у зв`язку з цим пені, а також в рахунок сплати пені, нарахованої у 2011-2013 роках, встановлено постановами Рівненського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 у справі №817/1774/16, від 11.05.2017 у справі №817/2523/16 та рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 року, які набрали законної сили).

Позивач вказує, що фіскальний орган діяв протиправно при нарахуванні пені на загальну суму 35486,68 грн., зараховуючи у період з 25.01.2019 по 27.03.2019 поточні зобов`язання з орендної плати за землю за 2018-2019 роки в рахунок погашення податкового боргу за 2016 рік, скасованих у судовому порядку податкових повідомлень-рішень та пені, нарахованої в 2011-2013 роках, порушуючи при цьому вимоги пункту 87.9 статті 87 ПК України, що підтверджується обставинами, встановленими постановами Рівненського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 у справі №817/1774/16, від 14.04.2017 у справі №817/2060/16, від 11.05.2017 у справі №817/2523/16 та рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 у справі №817/1158/18.

18 березня 2019 року відповідачем прийняте рішення №К 1/17-00-07-02-15 «Про скасування пені», яким вирішено скасувати нараховану пеню згідно інтегрованої картки платника ІТС «Податковий блок» ТзОВ «Рівненський молодіжний житловий комплекс» по коду платежу 18010600 (орендна плата за землю) у сумі 159492,86 грн., оскільки дана сума пені була нарахована в зв`язку із поданням платником уточнюючих податкових декларацій до зменшення податкового зобов`язання з орендної плати за землю та підлягає скасуванню. За змістом наведеного рішення, пеня нарахована за період з 30.08.2011 по 09.12.213.

05 квітня 2019 року відповідачем прийняте рішення №К12/17-00-07-02-15 «Про скасування пені», яким вирішено скасувати нараховану пеню згідно інтегрованої картки платника ІТС «Податковий блок» ТзОВ «Рівненський молодіжний житловий комплекс» по коду платежу 18010600 (орендна плата за землю) у сумі 203997,82 грн., оскільки дана сума пені була нарахована в зв`язку із поданням платником уточнюючих податкових декларацій до зменшення податкового зобов`язання з орендної плати за землю та підлягає скасуванню. За змістом наведеного рішення, пеня нарахована за період з 24.04.2014 по 04.05.2016.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваних дій щодо нарахування пені, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

За змістом пункту 288.1 статті 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (пункт 288.2 статті 288 ПК України).

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (пункт 288.3 статті 288 ПК України).

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (пункт 288.4 статті 288 ПК України).

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу (пункт 288.7 статті 288 ПК України).

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік (пункт 285.1 статті 285 ПК України).

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку з набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (пункт 285.2 статті 285 ПК України).

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (пункт 286.2 статті 286 ПК України).

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році (пункт 287.1 статті 287 ПК України).

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 ПК України).

При цьому, слід відзначити, що суб`єкт владних повноважень не має прав, у розумінні міри свободи поведінки, а лише наділений законодавцем певними повноваженнями, необхідними для реального виконання завдань та функцій держави, що покладені на нього.

Відповідно до підпунктів 129.1.1.-129.1.3. пункту 129.1. статті 129 ПК України, нарахування пені розпочинається:

129.1.1. - при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.2. - при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.3. - при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

За правилами пункту 129.2 статті 129 ПК України, у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

Пунктом 129.3. статті 129 ПКУкраїни передбачено, що нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини). У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

У відповідності до пункту 129.4 статті 129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Тобто, положеннями статті 129 ПК України передбачено можливість нарахування пені лише у разі прострочення сплати податкового боргу. Отже, відсутність податкового боргу та факту його погашення, виключає право податкового органу нараховувати пеню.

Судом встановлено, що відповідач діяв протиправно при нарахуванні пені, зараховуючи протягом 2018 року поточні зобов`язання з орендної плати за землю за 2017-2018 роки в рахунок погашення податкового боргу за 2016 рік та пені, нарахованої в 2012-2014 роках, що підтверджується обставинами, встановленими судовими рішеннями Рівненського окружного адміністративного суду, а саме: від 05.11.2014 у справі №817/2547/14, від 07.10.2014 у справі № 817/2458/14, від 14.01.2015 у справі №817/3477/14, від 16.08.2016 у справі №817/682/16, від 23.09.2016 у справі №817/341/16 від 26.09.2016 у справі №817/783/16, від 21.12.2016 у справі №817/1419/16, від 27.12.2016 у справі №817/928/16, від 14.04.2017 у справі №817/2060/16, від 11.05.2017 у справі №817/2523/16, від 10.04.2017 у справі №817/1774/16, від 05.09.2017 у справі №817/858/17, від 09.10.2018 у справі №817/1159/18, від 21.11.2018 у справі №817/1158/18.

Вказані вище рішення суду набрали законної сили.

Отже, пеня нараховувалась відповідачем за відсутності податкового боргу.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом

Разом з тим, під час дослідження інтегрованої картки платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» за період з 31.12.2018 по 30.09.2019, судом встановлено, що станом на 30.09.2019 у останнього взагалі відсутній борг по пені.

Таким чином, суд дійшов висновку, що контролюючий орган привів інтегровану картку платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» у відповідність до судових рішень станом на 30.09.2019 самостійно.

Суд звертає увагу, що частина 2 статті 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Цю конституційну норму необхідно застосовувати з урахуванням її офіційного тлумачення, наданого Конституційним Судом України. Зокрема, у справі громадянки ОСОБА_1 щодо права на оскарження в суді неправомірних дій посадової особи, Конституційний Суд України офіційно розтлумачив частину другу статті 55 Конституції України. Її необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді. (частина 1 пункту 1 Рішення Конституційного Суду України від 25.11.1997).

Обґрунтовуючи свою позицію, Конституційний Суд зазначив, що стаття 55 Конституції України не визначає, які саме рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади і місцевого самоврядування чи посадових і службових осіб можуть бути оскаржені, і встановлюють принцип, відповідно до якого в суді можуть оскаржуватися будь-які рішення, дії та бездіяльність. Тим самим створено механізм реалізації конституційного права особи на судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Звідси випливає, що Конституцією України гарантовано і забезпечено кожній людині і громадянину право на звернення до суду за захистом своїх прав чи свобод. (частина 9 пункту 2 Рішення Конституційного Суду України від 25.11.1997)

З наведеного офіційного тлумачення частини 2 ст. 55 Конституції України слідує, що право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб не є абсолютним. Людина має таке право за умови, що якщо вважає, що рішення, дія чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб порушують або ущемляють її права і свободи чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Таким чином, право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, про яке йдеться у частині 2 статті 55 Конституції України, має спеціальну мету і призначення - правовий захист порушених прав та свобод людини, усунення перешкод у їх реалізації.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (стаття 2 КАС України).

Для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи дійсно особа має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушено відповідачем саме в спірних публічно-правових відносинах.

Відтак, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Оскільки на момент розгляду справи контролюючий орган інтегровану карту платника податків привів у відповідність до вказаних вище судових рішень самостійно, нарахування пені у розмірі 35486,68 грн. відсутнє.

За наведених обставин, судом встановлено відсутність порушення суб`єктом владних повноважень прав або ж інтересів позивача.

Доказів зворотного позивачем суду не надано і судом не встановлено.

Суд уважає, що відповідачем надано достатні докази, які свідчать про те, що його дії вчинені в межах повноважень контролюючого органу та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано та правомірно. У той же час, позивач не довів обставин в обґрунтування заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення.

Щодо тверджень фіскального органу про пропущення позивачем строку звернення до суду з позовною заявою, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 сатті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

01 квітня 2019 року позивач звернувся до Головного управління ДФС у Рівненській області із заявою про надання серед іншого інтегрованої картки платника податків ТОВ «Рівненський МЖК» (код 13988757) за платежем орендна плата з юридичних осіб (код платежу 18010600) за період з 01.01.2018 по 01.04.2019 включно.

Листом від 24.04.2019 №5232/10/17-00-50-07-08 Головне управління ДФС у Рівненській області надало для ТОВ «Рівненський МЖК» інформацію інтегрованих карток (в електронному вигляді) платника податків ТОВ «Рівненський МЖК» у період 01.01.2017 по 31.12.2017, у період 01.01.2018 по 31.12.2018, у період з 01.01.2019 по 01.04.2019 по коду платежу 18010600 «Орендна плата юридичних осіб».

Отже, позивач дізнався про протиправність, на його думку, дій податкового органу щодо нарахування пені за платежем орендна плата з юридичних осіб в період з 25.01.2019 по 27.03.2019 з інтегрованих карток платника, копії яких надані позивачу в електронному вигляді 26 квітня 2019 року.

Із позовною заявою ТОВ «Рівненський МЖК» звернулося до суду 28 травня 2019 року, тобто в межах шестимісячного строку, встановленого частиною 2 статті 122 КАС України. Відтак, твердження відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду є безпідставними.

Питання щодо розподілу судових витрат в порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» (33003, місто Рівне, вулиця Марфи Струтинської, 13-Б; ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (33023, місто Рівне, вулиця Відінська, 12; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 22 жовтня 2019 року.

Суддя Недашківська К.М.