Справа № 1.380.2019.001939
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Мартинюк В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/7941/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

представника апелянта: Гнатіва Ю.М.

представника відповідача: Іванейко Я.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Червоноградське спецуправління з гасіння териконів і рекультивації земель» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року у справі № 1.380.2019.001939 за адміністративним позовом Державного підприємство «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Червоноградське спецуправління з гасіння териконів і рекультивації земель» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

18.04.2019р. позивач Державне підприємство «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Червоноградське спецуправління з гасіння териконів і рекультивації земель» звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дій щодо не зарахування сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період листопад 2017 р. січень 2019р. та зобов`язання зарахувати сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з листопада 2017 року по січень 2019 року включно, відповідно до призначення платежу зазначеного у платіжних дорученнях.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.06.2019р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Державне підприємство «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Червоноградське спецуправління з гасіння териконів і рекультивації земель» подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.06.2019р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник апелянта Гнатів Ю.М. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Представник відповідача Іванейко Я.Я. в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи Червоноградське спецуправління з гасіння териконів і рекультивації земель» є відокремленим підрозділом Державного підприємства «Львіввугілля» та з 20.03.1991р. перебуває на обліку в Головному управлінні ДФС у Львівській області та є платником єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Так, згідно інтегрованої картки платника податків податковий борг позивача по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 01.01.2017р. становив 2 811 104,60 грн., станом на 01.01.2018р. - 1 158 553,00 грн, станом на 01.01.2019р. - 4 749 460,00 грн.

За листопад 2017р. позивач єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сплатив на рахунок призначений для зарахування єдиного соціального внеску. Податковий орган зарахував дані грошові кошти в рахунок погашення штрафів та пені, які виникли за попередні періоди, в результаті чого у позивача виникла заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску за період з листопада 2017р.-січень 2019р.

Положеннями п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон) передбачено, що платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

п.1 ч.2 ст.6 Закону визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч.5 ст.9 Закону сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

ч.8 ст.9 Закону встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у п.1 ч.1 ст.4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць.

За змістом ч.6 ст.25 Закону вбачається, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Крім того, відповідно до п.4 підрозд.2 розд. ІІІ Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року № 422 (далі Порядок) при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу у рахунок пені згідно з черговістю їх виникнення.

Якщо платник не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), орган ДФС самостійно здійснює розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Отже, враховуючи вимоги ч.6 ст.25 Закону, п.4 підрозд.2 розд. ІІІ Порядку, які прямо передбачають обов`язок податкового органу зі сплачених коштів зараховувати спершу в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення (у разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені) та приймаючи до уваги наявність заборгованості позивача зі сплати ЄСВ, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки податковий орган як суб`єкт владних повноважень діяв в межах повноважень та у спосіб що визначені Конституцією та законами України.

Доводи викладені у апеляційній скарзі за змістом ідентичні викладеними в позові, висновків колегії суддів не спростовують, оскільки гуртуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Червоноградське спецуправління з гасіння териконів і рекультивації земель» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року у справі № 1.380.2019.001939 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя С.М. Кузьмич

Суддя Р.М. Шавель

Постанова складена в повному обсязі 02.10.2019р.

У зв`язку із перебуванням судді Кузьмича С.М. згідно наказу № 628-к/тм від 18.09.2019р. у відпустці в період з 03.10.2019р. по 18.10.2019р., постанова в повному обсязі надіслана до Єдиного державного реєстру судових рішень - 21.10.2019р.