Справа № 400/1943/19
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 р. № 400/1943/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:товариства з обмеженою відповідальністю "Профтім", пров. Очаківський, 30, м. Миколаїв, 54036

до відповідачів:1: Державної фіскальної служби України, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053 2: Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправним та скасування рішення від 07.06.2019 р. №1187438/40002113, визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Профтім" звернулося з позовом до Державної фіскальної служби України (далі відповідач 1, ДФС) про визнання протиправним та скасування рішення від 07.06.2019 р. № 1187438/40002113 про відмову в реєстрації податкової накладної від 20.05.2019 р. № 11, визнання протиправною відмови в прийнятті та розгляді скарги на рішення, зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 20.05.2019 р. № 11 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем її подання.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачу були подані пояснення та пакет документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) податкової накладної, виписаної на адресу ТОВ "Роадтех". Відмова в реєстрації податкової накладної протиправно позбавляє позивача права на отримання податкового кредиту. Позивач не відповідає жодному критерію із семи, передбачених п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Підставою для відмови в реєстрації податкової накладної стало ненадання розрахункових документів, банківських виписок. Вказану підставу позивач вважає необґрунтованою, оскільки надавав копію платіжного доручення про перерахування коштів. Відмова ДФС у розгляді скарги з підстав можливості судового оскарження фактично позбавляє позивача права на позасудове врегулювання спору.

За клопотанням відповідача 1 суд ухвалою від 19.08.2019 р. залучив Головне управління ДФС у Миколаївській області в якості другого відповідача по справі (далі відповідач 2, ГУ ДФС).

17.10.2019 р. відповідачі подали відзиви на позовну заяву, відповідно до яких оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної, здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу. Підставою для відмови в реєстрації податкової накладної позивача стало надання акту виконаних послуг, в якому зазначено дату акту, яка ще не настала (акт від 31.05.2019 р.). Відповідач 1, приймаючи рішення про залишення без розгляду скарги на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, діяв у межах чинного законодавства.

За клопотанням позивача справу розглянуто в письмовому провадженні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Основним видом діяльності позивача є допоміжна діяльність у сфері транспорту (а. с. 16).

У травні 2019 р. на виконання умов договору оренди техніки та обладнання від 05.04.2019 р. № 11 позивач передав у строкове платне користування ТОВ "Роадтех" техніку та обладнання, що підтверджується відповідним договором з додатком, додатковою угодою від 30.04.2019 р. № 2, рахунком на оплату, платіжним дорученням та випискою банку (а. с. 20-27).

Податкову накладну № 11 складено позивачем датою зарахування коштів 20.05.2019 р., та направлено для реєстрації в ЄРПН (а. с. 28).

Автоматизованою системою "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС направлено позивачу повідомлення про прийняття податкової накладної та зупинення її реєстрації (а. с. 29). Підставою вказано, що податкова накладна відповідає вимогам п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач направив ГУ ДФС пояснення щодо підтвердження реальності здійснення господарської операції з ТОВ "Роадтех" із наданням відповідних доказів (а. с. 30). Вказані пояснення відповідачем 1 отримані, про що свідчить квитанція № 2 (а. с. 31).

Відповідач 1 не врахував надані позивачем пояснення та докази на їх підтвердження і рішенням від 07.06.2019 р. № 1187438/40002113 відмовив у реєстрації податкової накладної від 20.05.2019 р. № 11 в ЄРПН (а. с. 32-33). Підставою для відмови вказано ненадання платником податку розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

14.06.2019 р. позивач засобами електронного зв`язку через сервіс ДФС подав скаргу на рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної (а. с. 34), однак отримав квитанцію № 2 про неприйняття скарги у зв`язку з можливістю оскарження рішення в судовому порядку (а. с. 35).

Згідно з п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1246 (далі - Порядок № 1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, у тому числі, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

01.01.2018 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", яким п. 201.16 ст. 201 ПК України викладено в новій редакції, за якою: "Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України".

На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 21.02.2018 р. № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Порядок № 117).

Податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється (п. 5, 6 Порядку № 117).

Згідно з п. 10 Порядку № 117 ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Як вбачається зі змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, підставою для зупинення є її відповідність вимогам п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. При цьому, якому з семи критеріїв, передбачених п.п. 1.6 п. 1 відповідає подана позивачем податкова накладна, в квитанції не зазначено.

У той же час, п. 13 Порядку № 117 передбачено, що в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

У даній справі судом встановлено, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної від 20.05.2019 р. № 11 не містить конкретного критерію (одного з п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку) та вичерпного переліку документів для підтвердження реальності господарської операції. Натомість позивач надав ГУ ДФС усі наявні в нього первинні документи по операції. Рахунок на оплату від 20.05.2019 р. № 13, платіжне доручення від 20.05.2019 р. № 50 та виписка банку за 20.05.2019 р. також надавалися.

У відзиві відповідачі зазначили, що підставою для відмови в реєстрації податкової накладної позивача стало надання акту виконаних послуг, в якому зазначено дату акту, яка ще не настала (акт від 31.05.2019 р.). Однак з оскаржуваного рішення вказана відповідачами підстава не вбачається. Первинні документи, надані позивачем, не містять посилання на акт виконаних послуг від 31.05.2019 р. Відповідачами не доведено, що позивачем такий акт подавався і саме він став підставою для відмови в реєстрації податкової накладної від 20.05.2019 р. № 11. Оскаржуване рішення містить іншу підставу для відмови в реєстрації податкової накладної ненадання розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

У постанові від 04.12.2018 р. по справі № 821/1173/17 Верховний Суд дійшов висновку, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Наданими відповідачам та суду документами підтверджується реальність господарської операції між позивачем та ТОВ "Роадтех", за результатами якої складено податкову накладну від 20.05.2019 р. № 11.

Однак відповідачі подані документи та пояснення не врахували.

Рішення ДФС про відмову в реєстрації податкової накладної містить формальні підстави для його прийняття, що зазначені в Порядку № 117.

У відзиві відповідачі не вказали, яких саме документів не було надано або які з наданих позивачем не прийняті до уваги. Посилання відповідачів на акт виконаних послуг від 31.05.2019 р. суд вважає безпідставним.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював свою позицію щодо "принципу правової визначеності" (наприклад, справа "Гешмен і Герруп проти Сполученого Королівства"), відповідно до якого особа, здійснюючи правомірну поведінку, повинна мати можливість передбачати правові наслідки такої правової поведінки, чітко визначені законом.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У постанові від 20.08.2019 р. по справі № 2540/3009/18 Верховний Суд зазначив, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання контролюючим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм належну правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що воно не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття відповідачем 1 такого рішення, а лише містить загальну фразу про те, що надані платником податку копії документів не є достатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію податкової накладної. Між тим, у самому рішенні не зазначено, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

За таких обставин, суд вважає оскаржуване рішення протиправним, оскільки його зміст не дає чіткого розуміння обставин, за яких було прийняте негативне для платника податку рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зупинення реєстрації податкової накладної не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а також прийняття негативного для платника податку рішення без зазначення конкретних мотивів дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом визнання протиправним та скасування рішення від 07.06.2019 р. № 1187438/40002113 про відмову в реєстрації податкової накладної.

Згідно з п.п. 201.16.4 п. 201.16 ст. 201 ПК України податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється, зокрема, у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи з вимог зазначеної норми, суд вважає, що належним способом відновлення порушеного права платника податку є зобов`язання ДФС зареєструвати податкову накладну від 20.05.2019 р. № 11.

Водночас, позивач не обґрунтував належним чином позовну вимогу щодо визнання протиправною відмови ДФС у прийнятті та розгляді скарги на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної. Позивач не навів мотивів протиправності відмови ДФС. Викладене є підставою для відмови в задоволенні позову у вказаній частині.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивач надав платіжні доручення про сплату судового збору в сумі 3842,00 грн (а. с. 4, 45), відтак солідарному стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів підлягає 1921,00 грн.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Профтім" (пров. Очаківський, 30, м. Миколаїв, 54036, ідентифікаційний код 40002113) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 39292197) та Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) про визнання протиправним та скасування рішення від 07.06.2019 р. № 1187438/40002113 про відмову в реєстрації податкової накладної від 20.05.2019 р. № 11, визнання протиправною відмови в прийнятті та розгляді скарги на рішення, зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 20.05.2019 р. № 11 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем її подання задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, від 07.06.2019 р. № 1187438/40002113 про відмову в реєстрації податкової накладної від 20.05.2019 р. № 11.

3. Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю "Профтім" від 20.05.2019 р. № 11 датою її подання.

4. У задоволенні вимоги про визнання протиправною відмови Державної фіскальної служби України в прийнятті та розгляді скарги на рішення від 07.06.2019 р. № 1187438/40002113 відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 39292197) судовий збір у сумі 960,50 грн (дев`ятсот шістдесят грн 50 коп.) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Профтім" (пров. Очаківський, 30, м. Миколаїв, 54036, ідентифікаційний код 40002113).

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) судовий збір у сумі 960,50 грн (дев`ятсот шістдесят грн 50 коп.) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Профтім" (пров. Очаківський, 30, м. Миколаїв, 54036, ідентифікаційний код 40002113).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 21.10.2019 р.

Суддя Н.В. Лісовська