Справа № 361/6558/19
Суддя: Радзівіл А. Г.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/6558/19
Провадження № 2-а/361/382/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 6 третього батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Пономарьова Руслана Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2019 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Свій позов обґрунтовував тим, що 05 вересня 2019 року, інспектором Управління патрульної поліції в Харківський області, роти № 6 третього батальйону Пономарьовим Русланом Володимировичем складено постанову стосовно позивача, ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП є незаконним та необґрунтованим виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту постанови серії ЕАВ № 1490271 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі правопорушення, що було нібито скоєно 05.09.2019 року о 13:41:08 у смт. Манченки на 449 кілометрі автотраси МО3.

Позивач під час складання постанови заперечував проти того, що ним було скоєно правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, оскільки у його діях відсутній склад зазначеного правопорушення. Крім того, ним під час розгляду справи було заявлено декілька клопотань, жодне з них не було задоволено. Позивачем під час складання оскаржуваної постанови було складено письмові пояснення по справи, які були долучені посадовою особою до матеріалів справи.

Серед клопотань, які заявлялись, зокрема було й клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, з метою встановлення всіх обставин справи та отримання правової допомоги.

Так, у постанові зазначено, що адміністративне правопорушення вчинено на трасі МО3 у смт. Манченки, але позивач зазначає, що під час розгляду справи неодноразово вказував на те, що він рухався поза межами населеного пункту.З інформації,що розміщено наінтернетресурсі https://www.google.com/maps/place/Maнчeнки,+Xapькoвcкaя+

облacть, +62449 вбачається, що даний населений пункт трасу МО3 не перетинає. Таким чином, посадовою особою до постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1490271 внесено недостовірну інформацію.

Позивач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про можливість розгляду справи у його відсутності. Просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду будь-яких заяв про повідомлення поважності причин неявки у судове засідання не надходило.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини справи та відповідні правовідносини, дійшов наступного висновку.

З письмових матеріалів справи вбачається, що 05 вересня 2019 року, смт. Манченки МО3 449 км, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Nissan Maxima НОМЕР_2 , в населеному пункті перевищив встановлені обмеження руху більш ніж на 25 км/год, рухався зі швидкістю 75 км/год., зафіксовано на трукам 000709 та бодікам ха020621, чим порушив п.12.4 ПДР, а тому був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, зі сплатою штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Згідно з приписами ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Статтею 31 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Частина 1 ст.122 КУпАП зазначається, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У п. 12.4. ПДР передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Межі населеного пункту відображаються відповідними знаками.

Знак 5.45 "Початок населеного пункту" застосовується для позначення початку населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знак 5.46 "Кінець населеного пункту" місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знаки 5.45 і 5.46 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

З навединих норм можна дійти до висновку, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є перевищення дозволеної швидкості саме у населеному пункті, межі якого позначаються дорожніми знаками 5.45 та 5.46.

Об`єктивною стороною вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 КУпАп є перевищення швидкості саме у населеному пункті, що відповідно до ст. 283 КУпАП повинно бути відображено у постанові, якою особу притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи наведене вище та те, що позивач оспорює факт вчинення ним правопорушення саме у межах населеного пункту, суд приходить до висновку, що відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що позивачем порушені правила дорожнього руху саме у населеному пункті і що саме в його межах позивачем скоєно адміністративне правопорушення.

За таких обставин, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд приходить до висновку, що на підставі п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України спірну постанову слід скасувати, і закрити справу про адмінправопорушення.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 251, 280 КУпАП, 5, 9, 76, 77, 90, 241-246, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1490271 від 05 вересня 2019 року складеної відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 255 грн.

Провадження у сапові про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Радзівіл А.Г.