Справа № 466/6907/19
Суддя: Баєва О. І.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/6907/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючої - судді Баєвої О.І.

секретаря судових засідань Якимець Ю.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП (м.Львів, вул.Перфецького, 19) про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

установив:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить визнати дії Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП в особі інспектора 2 взводу 2 батальйону 2 управління ДПС Журавльова В.Ю. щодо складання постанови ДП18 №701992 від 10.08.2019 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255 грн. незаконними; визнати постанову серії ДП18 №701992 від 10.08.2019 року про адміністративне правопорушення протиправною, скасувати дану постанову, а провадження по справі закрити.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16 липня 2019р. близько 9 год. 47 хв. керуючи автомобілем марки Toyota Corolla 2008р.в., серія і номер - НОМЕР_1 , він рухався автомобільною дорогою Львів - Краковець. Приблизно на 16км даної дороги, був зупинений інспектором 2 взводу 2 батальйону 2 управління ДПС Журавльовим В.Ю. Причиною зупинки ТЗ, за словами інспектора, було те, що він порушив правила дорожнього руху, а саме перевищив дозволену швидкість руху ТЗ у населеному пункті. Перевищення швидкості було зафіксовано за допомогою приладу TruCam на рівні 101км/год. Постановою серії ДП18 № 631962 від «16» липня 2019р. про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення, передбачене ч.3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначає, що постанова була складена з порушеннями, а саме його було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а в самій постанові накладено штраф в одному місці 255грн а в іншому вже 510грн. В подальшому, він звернувся зі скаргою на постанову ДП18 № 631962 від «16» липня 2019р. до Управління Патрульної поліції м. Львова. Дана постанова була скасована по причині некоректного застосування статей КУпАП. 10.08.2019 року було винесено нову постанову ДП18 №701992 за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у сумі 255 грн.

З даною постановою позивач не згідний, оскільки пояснює, що він не міг вчасно побачити даний дорожній знак про початок населеного пункту с. Ямельня, так як даний дорожній знак затулений зеленими насадженнями, відповідно побачити його можливо з відстані лише 20 - 30м. Відповідно, не бачучи даного дорожнього знаку, він рухався зі швидкістю приблизно 105км/год як по автомобільній дорозі поза населеним пунктом. Враховуючи, що позаду нього рухалися інші транспортні засоби, коли побачив даний дорожній знак не зміг одразу зменшити швидкість до максимально дозволеної у населеному пункті 50км/год, так як це могло б призвести до аварійної ситуації. Та і ПДР п.12.9. підпункт «г» забороняє водієві різко гальмувати. Тому у нього не залишалося іншого виходу, як почати поступово зменшувати швидкість.

Для того, щоб переконатися, що даного дорожнього знаку не видно з відстані 100м і більше, він з інспектором провели експеримент на місці, і інспектор на цей момент підтвердив, що даний дорожній знак не проглядається, проте постанову він таки виніс.

Вважає, що постанова винесена з порушеннями його прав та чинного законодавства України, є необгрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню. У зв`язку із чим змушений звернутися до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення в судове засідання не з`явився. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до часткового задоволення у зв`язку із наступним.

Судом встановлено, що постановою серії ДП18 №701992 від 10.08.2019 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Наявність події правопорушення довидиться шляхом надання доказів. Частиною 1 ст.251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В порушення вимог ст.251 КУпАП України працівниками поліції не надано в розпорядження суду жодних доказів винуватості ОСОБА_1 .

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Однак, всупереч вказаним вимогам закону під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 поза увагою поліцейського залишились обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Так, в оскаржуваній постанові зазначено про порушення позивачем: п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Проте, інспектором поліції не взялася до уваги та обставина, що як стверджує позивач, він не міг вчасно побачити знак про початок населеного пункту с. Ямельня, так як даний знак був встановлений з порушенням ПДР, а також не у відповідності до ГОТ ДСТУ 4100-2002 «Знаки Дорожні», а саме був закритий зеленими насадженнями, відповідно побачити його можливо з відстані 20-30 км/год.

Так, згідно ПДР України ст. 8.2-1 (Регулювання дорожнього руху) - Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Згідно ГОСТ ДСТУ 4100-2002 « ЗНАКИ ДОРОЖНІ. Загальні технічні умови. Правила застосування», а саме п. 10.1.1 - Дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо.).

Згідно ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ст.72 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідачем не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку, що слід скасувати постанову про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 серії ДП18 №701992 від 10.08.2019 року.

Окрім цього, позивач ОСОБА_1 просив визнати протиправними дії Національної поліції України управління патрульної поліції у Львівській області департаменту патрульної поліції в особі інспектора 2 взводу 2 батальйону 2 управління ДПС Журавльова В.Ю., щодо складання постанови ДП18 №701992 від «10» серпня 2019р. про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення ст. 122 ч.І КУпАП, незаконними.

Пунктом 3 ч.3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак,вимога позивача про визнання дій інспектора поліції Журавльова В.Ю. незаконними не підлягає до задоволення, оскільки судом має досліджуватись лише питання законності постанови посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, ненаданням відповідачем відзиву на позовну заяву, встановлених обставин справи, аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись, ст.9,72,77, 241 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП18 №701992 від «10» серпня 2019р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. - скасувати.

Провадження по справі про адміністартивне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1ст.122 КУпАП - закрити.

В решті вимог - відмовити за безпідставністю.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області, місцезнаходження 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О. І. Баєва