Справа № 200/4446/19-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 р. Справа№200/4446/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кочанова П.В., при секретарі судового засідання Дяченка А.В., розглянувши адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика Дзержинська до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

за участю представників сторін:

представник позивача - Шевченко Н.В., довіреність

представник відповідача - Ярова С.Е., довіреність

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство Центральна збагачувальна фабрика Дзержинська звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області № від 11.12.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Публічним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» було отримано податкове повідомлення-рішення № від 11.12.2018 року про зобов`язання сплатити штраф за затримку сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість.

Позивач зазначив, що погашення грошових зобов`язань було здійснено шляхом самостійного зарахування контролюючим органом грошових коштів платника в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» у платіжних дорученнях, що були подані на виконання до банківських установ в період, за який проведено перевірку. Зауважив, що на підставі декларацій з ПДВ податковою вносилися зміни до інтегрованої картки ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська», у тому числі шляхом врахування від`ємного значення податкового зобов`язання за один звітний період, як погашення грошового зобов`язання за інший звітний період із одночасним нараховуванням штрафних санкцій.

Позивач вважає, що дії Головного управління ДФС у Донецькій області не відповідають діючому законодавству, а оскаржуване повідомлення-рішення є протиправним і таким, яке підлягає скасуванню.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року у справі № 200/4446/19-а позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, позивач не в повному обсязі усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 200/4446/19-а продовжено Публічному акціонерному товариству Центральна збагачувальна фабрика Дзержинська строк для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, позивач усунув недоліки позовної заяви у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика Дзержинська до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27 травня 2019 року.

24 травня 2019 року через відділ документообігу та архівної роботи суду представником відповідача надано відзив на адміністративний позов, в якому заперечив з огляду на обґрунтованість висновків акту перевірки від 20.11.2018 р № 621/05-99-43-03 та відповідно, податкового повідомлення-рішення № від 11.12.2018 року, зазначивши при цьому, що під час проведення камеральної перевірки позивача щодо сплати позивачем податку на додатну вартість встановлено порушення чинного законодавства.

У підготовчому засіданні 27 травня 2019 року відкладено розгляд справи до 25 червня 2019 року.

У підготовчому засіданні 25 червня 2019 року відкладено розгляд справи до 10 липня 2019 року.

У підготовчому засіданні 10 липня 2019 року відкладено розгляд справи до 22 липня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року зупинено провадження в адміністративній справі № 200/4446/19-а за позовом Публічного акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика Дзержинська до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення до 18 вересня 2019 року та призначено наступне судове засідання на 18 вересня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року поновлено провадження по справі.

У судовому засіданні 18 вересня 2019 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 жовтня 2019 року.

У судове засідання, призначене на 16 жовтня 2019 року з`явилися повноважні представники сторін.

Повноважний представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Повноважний представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Позивач, Публічне акціонерне товариство Центральна збагачувальна фабрика Дзержинська зареєстрований в якості юридичної особи, включений до ЄДРПОУ за номером 00176495 та перебуває на обліку платників податків в Артемівській ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області, місцезнаходження позивача: 85205, Донецька область, м. Дзержинськ, вулиця Леніна, будинок 11 (а.с.13-15).

Відповідач, Головне управління ДФС у Донецькій області, є юридичною особою та у відповідності до норм Податкового кодексу України є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом, а також перевіряти достовірність цих документів щодо правильності визначення об`єктів оподаткування і обчислення податків та зборів.

Податковим органом, 20.11.2018 р. складено акт № 621/05-99-43-03 «Про результати проведення камеральної перевірки ПАТ «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ДЗЕРЖИНСЬКА», () з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість по податковому повідомленню-рішенню № від 27.09.2017р., згідно податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2017 року (реєстр. № від 17.05.2017р.), податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2017 року (реєстр. № від 16.06.2017р.), податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2017 року (реєстр. № від 18.07.2017р.), податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2017 року (реєстр. № від 16.08.2017р.), податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року (реєстр. № від 18.09.2017р.), податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2017 року (реєстр. № від 17.10.2017р.), податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2017 року (реєстр. № від 16.11.2017р.)», відповідно до якого позивачем порушено терміни сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість, а саме за:

- податковою декларацією з ПДВ за квітень 2017 року (реєстр. № від 17.05.2017р.), кількість днів затримки 513 днів, розмір штрафу 20 %, сума сплати 3273,00 грн., нарахований штраф 461,9654,60 грн. (а.с.73);

- податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2017 року (реєстр. № від 16.06.2017р.), кількість днів затримки 482 дні, розмір штрафу 20 %, сума сплати 8708,00 грн., нарахований штраф 1741,60 грн. (а.с.73);

- податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2017 року (реєстр. № від 18.07.2017р.), кількість днів затримки 452 дні, розмір штрафу 20 %, сума сплати 13363,00 грн., нарахований штраф 2712,60 грн. (а.с.73);

- податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2017 року (реєстр. № від 16.08.2017р.), кількість днів затримки 421 день, розмір штрафу 20 %, сума сплати 9620,00 грн., нарахований штраф 1924,00 грн. (а.с.73);

- податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року (реєстр. № від 18.09.2017р.), кількість днів затримки 390 днів, розмір штрафу 20 %, сума сплати 6652,00 грн., нарахований штраф 1330,40 грн. (а.с.73);

- податкового повідомлення-рішення (форма «Ш») № від 27.09.2017 р., кількість днів затримки 381 день, розмір штрафу 20 %, сума сплати 3527,20 грн., нарахований штраф 705,44 грн. (а.с.73);

- податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2017 року (реєстр. № від 17.10.2017р.), кількість днів затримки 360 днів, розмір штрафу 20 %, сума сплати 7055,00 грн., нарахований штраф 1407,00 грн. (а.с.73);

- податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2017 року (реєстр. № від 16.11.2017р.) кількість днів затримки 329 днів, розмір штрафу 20 %, сума сплати 2366,55 грн., нарахований штраф 473,31 грн. (а.с.73).

11 грудня 2018 року на підставі акту камеральної перевірки від 20.11.2018 року №321/05-99-43-03 року відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення - № , яким за затримку на 329, 360, 381, 381, 381, 381, 381, 381, 381, 390,421, 452, 482, 513 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 54744,75 грн. застосовано штраф у розмірі 20 % у сумі 10948,95 грн. (а.с.8).

Позивачем було оскаржено податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України. За результатами розгляду скарги фіскальним органом 27.02.2019 року прийнято рішення №9542/6/99-99-11-06-01-25, відповідно до якого податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області залишено без змін, а скаргу без задоволення /а.с.10-12/.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пп.21.1.1-пп.21.1.5 п.21.1 ст.21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

Відповідно до п.п. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Згідно з п. 31.1 Податкового кодексу України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п. 38.2 ст. 38 Податкового кодексу України, сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Зокрема, за визначенням п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктами 57.1 та 57.3. статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 59.1 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу. При цьому, відповідно до п. 59.1 ст.59 Податкового кодексу України, порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення. У свою чергу, відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Відповідальність за несплату узгодженої суми податкового зобов`язання передбачена статтею 126 Податкового кодексу України. Відповідно до вимог до п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у розмірах при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом встановлено, що позивачем подано звітну податкову декларацію за звітний (податковий) період квітень 2017 р. в якій зазначено показник податку на додану вартість у сумі 9003,00 грн. Декларацію подано 17.05.2017 р./а.с.38-39/.

Вищезазначена податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2017 р. J0200119 прийнята контролюючим органом 17.05.2017 р., що підтверджується квитанцією № 2. /а.с. 37/.

13 травня 2017 року позивачем сплачено суму ПДВ 20% за квітень 2017 р. у розмірі 9005,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 166 /а.с.96/.

Також, позивачем подано звітну податкову декларацію за звітний (податковий) період травень 2017 р. в якій зазначено показник податку на додану вартість у сумі 8708,00 грн. Декларацію подано 16.06.2017 р./а.с.41-42/.

Зазначена податкова декларація з податку на додану вартість за травень 2017 р. J0200119 прийнята контролюючим органом 16.06.2017 р., що підтверджується квитанцією № 2. /а.с. 40/.

13 червня 2017 року позивачем сплачено суму ПДВ 20% за травень 2017 р. у розмірі 9970,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 215 /а.с. 97/.

Позивачем подано звітну податкову декларацію за звітний (податковий) період червень 2017 р. в якій зазначено показник податку на додану вартість у сумі 13 563 грн. Декларацію подано 18.07.2017 р./а.с.44-45/.

Зазначена податкова декларація з податку на додану вартість за червень 2017 р. J0200119 прийнята контролюючим органом 18.07.2017 р., що підтверджується квитанцією № 2. /а.с. 43/.

12 липня 2017 року позивачем сплачено суму ПДВ 20% за червень 2017 р. у розмірі 13 800,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 250 /а.с. 98/.

Позивачем подано звітну податкову декларацію за звітний (податковий) період липень 2017 р. в якій зазначено показник податку на додану вартість у сумі 9620,00 грн. Декларацію подано 16.08.2017 р./а.с.47-48/.

Зазначена податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2017 р J0200119 прийнята контролюючим органом 16.08.2017 р., що підтверджується квитанцією № 2. /а.с. 46/.

11 серпня 2017 року позивачем сплачено суму ПДВ 20% за липень 2017 р. у розмірі 9740,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 250 /а.с. 99/.

Також, позивачем подано звітну податкову декларацію за звітний (податковий) період серпень 2017 р. в якій зазначено показник податку на додану вартість у сумі 6652,00 грн. Декларацію подано 18.09.2017 р./а.с.50-51/.

Зазначена податкова декларація з податку на додану вартість за серпень 2017 р J0200119 прийнята контролюючим органом 18.09.2017 р., що підтверджується квитанцією № 2. /а.с. 49/.

15 вересня 2017 року позивачем сплачено суму ПДВ 20% у розмірі 6700,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 319 /а.с. 100/.

Також, позивачем подано звітну податкову декларацію за звітний (податковий) період вересень 2017 р. в якій зазначено показник податку на додану вартість у сумі 7035,00 грн. Декларацію подано 17.10.2017 р./а.с.53-54/.

Зазначена податкова декларація з податку на додану вартість за вересень 2017 р. J0200119 прийнята контролюючим органом 17.10.2017 р., що підтверджується квитанцією № 2. /а.с. 52/.

30 жовтня 2017 року позивачем сплачено суму ПДВ 20% за вересень 2017 р. у розмірі 7140,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 379 /а.с. 101/.

Позивачем подано звітну податкову декларацію за звітний (податковий) період жовтень 2017 р. в якій зазначено показник податку на додану вартість у сумі 3685,00 грн. Декларацію подано 16.11.2017 р./а.с.56-57/.

Зазначена податкова декларація з податку на додану вартість за жовтень 2017 р J0200119 прийнята контролюючим органом 20.10.2017 р., що підтверджується квитанцією № 2. /а.с. 55/.

14 листопада 2017 року позивачем сплачено суму ПДВ 20% за жовтень 2017 р. у розмірі 6400,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 394 /а.с. 102/.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи місцезнаходження відповідача - м. Дзержинськ, Донецької області.

Період проведення АТО - це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення АТО або військових дій на території України (абзац перший статті 1 Закону № 1669).

Перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, затверджується Кабінетом Міністрів України, відповідно до вимог пункту 5 статті 11 Закону № 1669-VII. Остаточний перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, буде затверджено у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції.

Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1053-р від 30 жовтня 2014 року, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. В подальшому, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Тобто, зазначене розпорядження Кабінету Міністрів України було чинним та не скасовувалось, дія якого лише була зупинена на відповідний час. 2 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України. Зазначене розпорядження опубліковано 8 грудня 2015 року на єдиному веб-порталі органів виконавчої влади України Урядовий портал.

Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053.

Суд зазначає, що вказаними розпорядженнями затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція з початку її проведення та на теперішній час.

Згідно з додатками до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р та № 1053-р від 30 жовтня 2014 року, до зазначених населених пунктів належить м. Дзержинськ Донецької області.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність на адміністративній території м. Дзержинськ Донецької області у населеному пункті, на території якого здійснювалась та здійснюється антитерористична операція, період проведення антитерористичної операції триває.

У даному випадку позивачеві нараховані штрафні санкції саме за несвоєчасну сплату ним грошових зобов`язань з податку на додану вартість, проте, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, факт своєчасності сплати узгоджених грошових зобов`язань за спірний період підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Також, суд враховує, що контролюючим органом було порушено порядок проведення перевірки податкової звітності, що призвело до порушень з боку податкового органу принципу верховенства права, оскільки законодавство повинно бути доступним для платників податків, та таким, щоб особа могла передбачити його наслідки.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статі 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

Як вбачається зі змісту акту камеральної перевірки з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість №621/05-99-43-03 від 20.11.2018 року, податковий орган провів перевірку у порядку п.75.1.1 ст.75,ст.76 Податкового кодексу України, тобто камеральну перевірку.

Основним завданням камеральної перевірки є перевірка складання податкових декларацій і розрахунків, що включає в себе арифметичний підрахунок підсумкових сум податкових зобов`язань, що підлягають сплаті до відповідного бюджету або бюджетному відшкодуванню, та перевірка правильності застосування ставок податків і податкових пільг, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; виявлення арифметичних або методологічних помилок.

Так, підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Відповідно до пункту 76.1, пункту 76.2 статті 76 Кодексу камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Наказом Міністерства доходів та зборів України від 14 червня 2013 року №165 затверджено «Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця».

Зокрема, пунктом 2.1 Методичних рекомендацій визначені строки проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, а саме, рекомендовано проводити камеральні перевірки даних, заявлених у податковій звітності, протягом 30 календарних днів (якщо інше не передбачено Кодексом), що настають за граничним терміном отримання такої звітності.

Питання перевірки своєчасності нарахування та сплати податків та зборів даними Методичними рекомендаціями не включені до переліку складових питань камеральної перевірки.

Разом з тим, суд зазначає, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Документальною невиїзною позаплановою електронною перевіркою за заявою платника податків (далі - електронна перевірка) вважається перевірка, що проводиться на підставі заяви, поданої платником податків з незначним ступенем ризику, визначеним відповідно до пункту 77.2 статті 77 цього Кодексу, до контролюючого органу, в якому він перебуває на податковому обліку. Заява подається за 10 календарних днів до очікуваного початку проведення електронної перевірки, але не раніше офіційного повідомлення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, про запровадження проведення такої перевірки для відповідних платників податків: які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності; суб`єктів господарювання мікро-, малого; середнього підприємництва; інших платників податків. Форма заяви, порядок її подання, прийняття рішення про проведення електронної перевірки встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Підпунктами 79.1 та 79.2 ст.79 Податкового кодексу України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Приписами п.86.2 ст.86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

З огляду на вказані положення податкового законодавства, процедура проведення камеральної перевірки не вимагає рішення про проведення перевірки, направлення на її проведення, повідомлення платника податків та присутності його представника.

Суд наголошує на тому, що предметом камеральної перевірки є правильність складання податкової декларації з екологічного податку, а тому документами що мають відношення до такої перевірки є саме податкова звітність платника податків з екологічного податку і ніяка інша, а у разі, якщо при проведенні камеральної перевірки, буде виявлено факт порушення податкового законодавства, податковий орган має право призначити та провести документальну перевірку (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) підприємства.

Так, суд зазначає, що законодавчо установлені обмеження щодо повноважень податкового органу під час проведення камеральної перевірки, яка характеризується спрощеним порядком її призначення і проведення, не передбачає присутність платника та можливість подання ним пояснень, є однією з гарантій прав платника, що забезпечують дотримання балансу публічних і приватних інтересів.

Європейський суд з прав людини зазначає, що важливо усвідомлювати, що принцип верховенства права охоплює не лише змістовий аспект, але й процедурний аспект, який базується на вимогах відповідності правотворчої та правозастосовної практики певним стандартам, як-от: заборона зворотної дії закону, вимога ясності та несуперечності закону.

Таким чином, приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення на підставі проведеної камеральної перевірки, податковий орган не діяв на підставі, в межах та у спосіб наданих йому законодавством повноважень.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до платіжного доручення № 50 від 11 квітня 2019 року позивачем сплачений судовий збір за звернення із позовом до суду у розмірі 1 921, 00 грн. (а.с.4), який належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика Дзержинська до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області № від 11.12.2018 року у сумі 10 948 (десять тисяч дев`ятсот сорок вісім) гривень 95 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (код ЄДРПОУ- 39406028, юридична адреса: 87526, Донецька область, м.Маріуполь, вул.130-ї Таганрозької дивізії, буд.114) на користь Публічного акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика Дзержинська (код ЄДРПОУ- 00176495, юридична адреса: 85205, Донецька область, м.Торецьк, вул.Історична,11) судовий збір в розмірі 1 921, 00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Вступну та резолютивну частину рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 16 жовтня 2019 року в присутності представників сторін.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 21 жовтня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя П.В. Кочанова