Справа № 300/879/19
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9156/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Большакової О.О., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду(контролю),-

суддя (судді) в суді першої інстанції - Чуприна О.В.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2019 року Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області звернулося в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в якому просило застосувати заходи реагування у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель(споруд, приміщень) кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 шляхом опечатування вхідних дверей, окрім виконання робіт пов`язаних з усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що при проведенні перевірки відповідача щодо додержання вимог законодавства у сфері пожежної безпеки виявлено порушення вимог законодавства, за наслідками яких наявна реальна загроза життю та здоров`ю людей. З метою усунення порушень та забезпечення безпеки життю і здоров`ю людей, працюючих в закладі громадського харчування кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", та інших людей, які відвідують даний заклад, необхідно застосувати заходи реагування у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень) такої господарської одиниці (місця провадження господарської діяльності), що належить ФОП ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом опечатування вхідних дверей, окрім виконання робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що обраний позивачем захід реагування, який має бути застосований до відповідача не відповідає критеріям законності і пропорційності так як обтяжений надлишковим характером способу захисту публічного інтересу, а також відповідачем усунуто більшу частину порушень, вчинено дії щодо усунення інших порушень вимог законодавства у сфері протипожежної безпеки.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що копії письмових доказів усунення частини виявлених порушень не було надано Управлінню, а тому їх не слід брати до уваги. Порушення правил пожежної безпеки, які були виявлені під час перевірки та слугували підставою для звернення Управління до суду, в розумінні чинного законодавства, дійсно створюють загрозу для життя та здоров`я людей. Можливі обмеження відповідача в здійсненні його діяльності за наслідками застосування заходів реагування у сфері державного нагляду(контролю), не можуть бути співрозмірними із гарантованими державою правами людини на життя і здоров`я, особисту безпеку, які є найвищою соціальною цінністю, а їх забезпечення - головним обов`язком.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що наданими письмовими поясненнями з долученими доказами підтверджується повне усунення значної частини виявлених порушень. Щодо решти порушень, то згідно наданих доказів відповідач активно вчиняє дії спрямовані на усунення таких порушень. Не усунені порушення самі по собі не створюють безпосереднього ризику виникнення і розвитку пожеж, але можуть створювати небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей у процесі самої пожежі.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи(в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін(у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, посадовими особами Богородчанського районного відділу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області на підставі наказу позивача "Про проведення планових перевірок у лютому 2019 року" за №27 від 29 січня 2019 року(а.с.13), посвідчення на проведення перевірки №19 від 31 січня 2019 року(а.с.19) в період з 11 по 15 лютого 2019 року проведено планову перевірку додержання вимог законодавства з питань цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", що належить ФОП ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами проведеної перевірки в акті перевірки щодо додержання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки за №17 встановлено ряд порушень Правил пожежної безпеки в Україні(а.с.20-30), серед яких, зокрема: 1. Приміщення будівлі не обладнано системами протипожежного захисту - автоматичною пожежною сигналізацією та системою оповіщення про пожежу (пункт 1.2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30 грудня 2014 року за №1417, надалі по тексту також - Правила пожежної безпеки в Україні, Правила №1417). 2. Дерев`яні конструкції горищного приміщення не оброблено вогнезахисним розчином (підпункт 2.5 розділу ІІІ Правил №1417). 3. Не демонтоване опорядження (облицювання) стін із матеріалів з вищою пожежною безпекою, ніж Г2, В2, Д2, Т2 - для приміщень, у яких можливе перебування до 1500 осіб; облицювання стін виконано із горючих матеріалів (пункт 2.17 розділу ІІІ Правил №1417). 4. Будівлю не захищено від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів (пункт 1.21 розділу ІV Правил №1417). 5. Не проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (пункт 1.20 розділу ІV Правил №1417). 6. Електрощиток в кухні не оснащено схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту; плавкої вставки (пункт 1.16 розділу ІV Правил №1417). 7. Посадові особи не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки (пункт 16 розділу ІІ Правил №1417). 8. Приміщення не забезпечено первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками) згідно вимог (пункт 3.6 розділу V Правил №1417). 9. Приміщення об`єкту не забезпечено інструкціями про заходи пожежної безпеки (пункт 4 розділу ІІ Правил №1417). 10. Шляхи евакуації в кафе не забезпечені евакуаційним освітленням (пункт 2.31 розділу ІІІ Правил №1417). 11. Двері виходу з кафе не відчиняються по ходу евакуації (пункт 2.27 розділу ІІІ Правил №1417). 12. Лінія живлення кондиціонера не забезпечена автономним пристроєм електричного захисту (пункт 2.26 розділу ІV Правил №1417). 13. Кондиціонер встановлено на стіну із горючих матеріалів (пункт 2.26 розділу ІV Правил №1417).

Вищевказаний акт позапланової перевірки №17 вручений відповідачу 15 лютого 2019 року, що підтверджується підписом в самому акті перевірки(а.с.28). В даному акті перевірки відсутні пояснення відповідача щодо допущених порушень.

За результатами перевірки Богородчанським районним відділом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки №14 від 15 лютого 2019 року, яким запропоновано вжити заходи по усуненню порушень, виявлених перевіркою(а.с.31-32).

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (надалі по тексту також - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно із ч. 1, 4 ст. 4 того ж Закону державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Частиною 4 вищевказаної статті передбачено, що виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч. 7 ст. 7 вищевказаного Закону на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно із ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати і здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: 1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; 2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; 3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Статтею 66 того ж Кодексу передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 вищевказаного Кодексу до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері пожежної безпеки і цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки роботи, серед іншого, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також зупинення надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Згідно із Указом Президента України від 16 січня 2013 року за №20/2013 "Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій", Державна служба України з надзвичайних ситуацій (надалі по тексту також - ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України. ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Основними завданнями ДСНС України є: реалізація державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб; внесення на розгляд Міністрові пропозицій щодо формування державної політики у відповідній сфері; реалізація в межах своєї компетенції державної політики у сфері волонтерської діяльності.

ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Частиною 1 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань такої безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

Відповідно до ч. 2 тієї ж статті у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює такий державний нагляд, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень у порядку, встановленому законом.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України однією із підстав для звернення в такому випадку до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Частиною 2 цієї ж статті повне або часткове зупинення об`єктів і надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 та ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної та техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

З поданих письмових пояснень відповідача та долучених доказів слідує, що відповідачем усунено значну частину виявлених порушень, а саме: 1) приміщення забезпечено первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками) в кількості 8 одиниць, в тому числі вогнегасниками ВП-5 - 5 одиниць та вогнегасниками ВВК-2 (ОУ-3) в кількості 3 одиниці, що підтверджується рахунком фактурою від 29 травня 2019 року, актом здачі-прийому виконаних робіт (послуг) №800 від 22 квітня 2019 року, видатковою накладною №685 від 21 травня 2019 року, а також фотокартками(а.с.60,67-68,75,89); 2) здійснено монтаж захисного обладнання будівлі від прямого попадання блискавки та вторинних її проявів (блискавкозахисту будівлі), підтвердженням чого є договір №4 від 25 квітня 2019 року, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 на виконання робіт, акт виконання робіт (надання послуг) від 26 квітня 2019 року, товарні чеки №№545-547 від 25 квітня 2019 року, а також засвідчується фотокарткою(а.с.58-59,61,66); 3) приміщення об`єкту забезпечено інструкціями про заходи пожежної безпеки і планом евакуації, що підтверджується наказом №21 від 26 травня 2019 року, інструкцією про заходи пожежної безпеки та засвідчується фотокартками(а.с.63,90-91); 4) розроблені журнал реєстрації інструктажу працівників кафе, встановлені вивіски "При пожежі дзвонити 101", проведено інструктаж з питань пожежної безпеки з працівниками кафе, що підтверджується поясненнями відповідача, розробленим порядком проведення протипожежних інструктажів та журналом реєстрації інструктажів з пожежної безпеки, а також фотокартками, наявними в матеріалах справи(а.с.62-63,65,71,92-94); 5) шляхи евакуації в кафе забезпечені евакуаційним освітленням в кількості 3-ох штук, що підтверджується договором №4 від 25 квітня 2019 року, укладеним між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 на виконання робіт, актом виконання робіт (надання послуг) від 26 квітня 2019 року, товарним чеком №547 від 25 квітня 2019 року, а також засвідчується фотокартками(а.с.58-59,61,69,72-73,97-98); 6) у приміщенні встановлено автономний пристрій електричного захисту лінії живлення кондиціонера (автомат відсікач), підтвердженням чого є договір №4 від 25 квітня 2019 року, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 на виконання робіт, акт виконання робіт (надання послуг) від 26 квітня 2019 року, товарні чеки №№545-547 від 25 квітня 2019 року, а також засвідчується фотокартками(а.с.58-59,61,70,95); 7) двері виходу з кафе відчиняються по ходу евакуації, про що свідчать наявні в матеріалах справи фотокартки(а.с.91,98); 8) виготовлено, встановлено і підключено до електрощита відповідне заземлення, що підтверджується поясненнями відповідача, договором №4 від 25 квітня 2019 року, укладеним між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 на виконання робіт, актом виконання робіт (надання послуг) від 26 квітня 2019 року, товарними чеками №№545-547 від 25 квітня 2019 року(а.с.58-59,61); 9) електрощиток у кухні оснащено схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарату захисту(а.с.48); 10) проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання, що підтверджується технічним звітом з результатів випробувань пристроїв захисного заземлення кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", протоколами вимірювання опору розтікання на основних заземлювачах і заземленнях магістралей і устаткування за №№1868, 1869 від 29 травня 2019 року, проведеного (здійсненого) Державним підприємством "Карпатський експертно-технічний центр Держпраці"(а.с.76-78).

Враховуючи вищенаведене, в ході розгляду і вирішення справи відповідачем усунуто 9 порушень із 13.

Також, судом першої інстанції встановлено, що стосовно порушення в частині "не демонтування опорядження (облицювання) стін із матеріалів з вищою пожежною безпекою, ніж Г2, В2, Д2, Т2 - для приміщень, у яких можливе перебування до 1500 осіб (облицювання стін виконано із горючих матеріалів) ", відповідач зобов`язується виконати такі роботи до закінчення поточного року.

Щодо решти порушень, виявлених та зафіксованих в акті перевірки №17 від 15 лютого 2019 року, відповідачем надано письмові обґрунтування та відповідні докази на підтвердження дій, пов`язаних з усуненням цих порушень, а саме: - договір №ІФМ-1841 від 25 червня 2019 року на виготовлення проектної документації, укладений між Управлінням поліції Охорони в Івано-Франківській області (Підрядник), в особі начальника Калуського міжрайонного Відділення УПО в Івано-Франківській області Паркулаб І.Г. та ФОП ОСОБА_1 , предметом якого є пусконалагоджування та проектування системи охоронної (пожежної) сигналізації на вищевказаному об`єкті, належного ФОП ОСОБА_1 (а.с.81-82); - договір підряду №1840 від 25 червня 2019 року, укладений між ФОП ОСОБА_1 (Замовник) та Управління поліції Охорони в Івано-Франківській області (Підрядник), в особі начальника Калуського міжрайонного Відділення УПО в Івано-Франківській області Паркулаб І.Г., на монтаж, пусконалагоджування Пожежної системи сигналізації на об`єкті кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1(а.с.85); - локальний кошторис №1 на суму 2520,00 грн до договору №ІФМ-1841 від 25 червня 2019 року на виготовлення проектної документації, локальний кошторис №1 на суму 12506,05 грн до договору підряду №1840 від 25 червня 2019 року, копію квитанції №ПН988744 від 26 червня 2019 року про оплату 2520,00 грн за проектну документацію та копію квитанції №ПН988735 від 26 червня 2019 року про оплату 12506,05 грн за монтаж системи пожежної сигналізації, а також акти приймання виконаних підрядних робіт і витрат до вищевказаних договорів(а.с.83-84,86-88); - копії фотокарток, що підтверджують встановлення на об`єкті відповідача центрального пульту пожежної сигналізації та відповідних датчиків виявлення (сигналізування) проявів пожежної небезпеки(а.с.96,98-100).

Аналізуючи вищенаведені фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що такі дії відповідача підтверджують активне усунення відповідачем порушення в частині не обладнання приміщення будівлі системами протипожежного захисту, яке зафіксоване в акті перевірки №17 від 15 лютого 2019 року.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ні Кодекс цивільного захисту України, ні Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не передбачено юридичне визначення "конкретних обставин, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей", переліку відповідних "небезпечних чинників", "порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки", наявність яких створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Відповідно до п. 26, п. 33 та п.43 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник - це складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини. Пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю. Техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.

Аналізуючи вищенаведені норми права, колегія суддів вважає, що настання реальної загрози життю та здоров`ю людей у сфері пожежної безпеки слід пов`язувати з обставинами і небезпечними чинниками, які безпосередньо можуть призвести до займання, розповсюдження вогню, виникнення аварій (катастроф) та з впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища.

Враховуючи норми Кодексу цивільного захисту України заходи реагування застосовуються судом за позовом органу державного нагляду, останній же повинен обґрунтувати наявність підстав для цього, тобто вказати та довести, що виявлені порушення у сфері пожежної безпеки створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а також необхідність застосування конкретного заходу реагування залежно від характеру порушень та ступеню їх небезпеки.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У Рішенні від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України, передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов`язана з використанням його властивостей. Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості. Під правом розпорядження розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.

Згідно із ст. 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Колегія суддів вважає вірним твердження суду першої інстанції про те, що право відповідача на експлуатацію приміщення можна вважати "майном" в сенсі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при цьому захід реагування у вигляді повної заборони експлуатації цього майна, який позивач вимагає застосувати до відповідача, є обмеженням такого права, а тому воно повинно застосовуватись з урахуванням принципів обґрунтованості та пропорційності.

З матеріалів справи слідує, що кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" є діючим закладом, де здійснює свою підприємницьку діяльність відповідач (код КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування), і в якому працює певна кількість працівників.

Колегія суддів зазначає, що повна заборона його експлуатації обмежить право відповідача на здійснення підприємницької діяльності, а його працівників на працю, а тому необхідно встановити чи є захід реагування співрозмірним до мети його застосування і, чи буде пропорційним таке втручання у права відповідача, таким чином, чи матиме місце досягнення справедливого балансу між інтересами відповідача та публічними інтересами.

Згідно тверджень позивача метою застосування цього заходу є відвернення ймовірного настання для прав та інтересів невизначеного кола осіб негативних наслідків виявлених порушень. Такі негативні наслідки полягають у завданні шкоди життю та здоров`ю людей, проте колегія суддів вважає, що їх настання є вірогідною подією.

З позовної заяви слідує, що загрозу життю та здоров`ю людей створюють такі порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, які безпосередньо можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищення або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища. Саме такі порушення вимагають вжиття заходів реагування адміністративним судом у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.

Однак, колегія суддів вважає, що не усунені відповідачем порушення установлених законодавством вимог пожежної безпеки самі по собі не створюють безпосереднього ризику виникнення і розвитку пожеж, але можуть створювати небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей у процесі самої пожежі.

Разом з тим, оскільки ризик виникнення пожежі має вірогідний характер і він безпосередньо не виникає внаслідок виявлених та не усунутих порушень, то позивач вправі на підставі положень статей 68, 69 Кодексу цивільного захисту України самостійно вжити заходи реагування шляхом видачі приписів, постанов і розпоряджень щодо їх усунення.

Аналізуючи вищенаведені норми права та фактичні обставини справи, колегія суддів зазначає, що не усунуті порушення не викликають необхідність застосування судом заходів реагування саме у вигляді повного зупинення експлуатації певних будівель, споруд і приміщень відповідача.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обраний позивачем захід реагування є таким, що не в повній мірі відповідає критеріям пропорційності, так як зрозумілого обґрунтування застосуванню повного зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень), окрім виконання робіт пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" з врахуванням характеру вчинених порушень, позивачем не наведено і належними доказами не доведено, а отже не дає підстав для висновку, що саме у такий спосіб буде досягнуто справедливого балансу між публічними інтересами та інтересами відповідача.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 826/19328/16.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі № 300/879/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. О. Большакова
В. В. Ніколін