Справа № 1.380.2019.000386
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9057/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Качмара В. Я., Курильця А. Р.,

з участю секретаря судового засідання - Михальської М. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року у справі № 1.380.2019.000386 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області про скасування рішення, поновлення на посаді, виплату середнього заробіту за час вимушеного прогулу, -

суддя в 1-й інстанції - Гулкевич І. З.,

час ухвалення рішення - 05.08.2019 року, 15:14 год,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 09.08.2019 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області, в якому просив (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) визнати неправомірним і скасувати рішення Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області №812 від 14 грудня 2018 року "Про звільнення ОСОБА_2 " та розпорядження Щирецького селищного голови Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області №43-к від 17 грудня 2018 року "Про звільнення ОСОБА_2 "; поновити його з 21 грудня 2018 року на посаді виконуючого обов`язки старости Пісківського старостинського округу Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області, звернувши рішення суду в частині поновлення до негайного виконання та стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що звільнення позивача на підставі розпорядження сільського голови з посади виконуючого обов`язки старости з посиланням на ст.40 КЗпП України здійснено не у спосіб встановлений законом та поза межами наданих сільському голові повноважень, зокрема, таке розпорядження видане всупереч ч.4 ст.141, ст.791 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", якими не допускається звільнення старости з підстав, встановлених трудовим законодавством, а саме: п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Зокрема, згідно з ч.4 ст.141 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" дострокове припинення повноважень старости дозволяється з підстав і в порядку, визначених цим Законом. Ст.791 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено вичерпний перелік підстав та встановлено порядок дострокового припинення повноважень старости. При цьому, той факт, що позивач не обирався на посаду старости, а є тільки виконуючим обов`язки, не спростовують того, що звільнення виконуючого обов`язки старости повинно здійснюватися з підстав, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Апелянт звертає увагу на те що, староста, який обраний на чергових виборах, та сільський голова, який виконує обов`язки старости наділяються однаковими повноваженнями (ст. 14-1, 54-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"), відповідно, вони користуються однаковими гарантіями їх діяльності (ст.79-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні") без чого б неможливо було належним чином виконувати покладені на них повноваження. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що законодавець імперативно визначив, що на період до обрання на перших виборах старости, його обов`язки виконує сільський голова територіальної громади, що приєдналася до об`єднаної територіальної громади. 22 листопада 2017 року відповідно до Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад", рішенням Щирецької селищної ради від 22 листопада 2017 року №1 повноваження Пісківського сільського голови ОСОБА_2 завершилися і на позивача цим же рішенням було покладено виконання обов`язків старости; таким чином, рішенням про прийняття позивача на посаду було прийнято Щирецькою селищною радою, яка й була уповноваженим органом на прийняття рішення про його звільнення. При цьому, посада позивача не є "виборною", оскільки він процедури виборів на посаду старости не проходив, а відтак і не набував статусу старости, оскільки на нього були лише покладені виконання обов`язків старости до перших виборів Щирецької селищної об`єднаної територіальної громади у с.Піски Щирецької селищної ради. Староста, в розумінні ч.1 ст.14-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", є виборною посадовою особою місцевого самоврядування, який обраний територіальною громадою шляхом проведення виборів, дія ст.79-1 Закону України "Про місцеве самоврядування" поширюється саме на осіб, які отримали посаду старости не шляхом покладення на них відповідних обов`язків, а шляхом обрання їх мешканцями територіальної громади, тому на звільнення та припинення повноважень виконуючого обов`язки старости села поширюється дія Кодексу законів про працю України. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Позивач (апелянт) - ОСОБА_1 та представник позивача (апелянта) - Раневич О. Ю. у судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважають висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Представники відповідача - Дуфанець О. М., Онишко І. С. у судовому засіданні не погодилися з доводами апеляційної скарги і вважають, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення - скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 12 листопада 2015 року ОСОБА_2 обрано на посаду голови Пісківської сільської ради.

На підставі Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" Пісківська сільська рада приєдналася до Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області.

Рішенням Щирецької селищної ради №8 "Про покладання виконання обов`язків старости" від 22 листопада 2017 року до обрання старост на перших виборах Щирецької селищної об`єднаної територіальної громади у селі Піски Щирецької селищної ради, обов`язки старости покладені на ОСОБА_2 , як такого, що здійснював повноваження Пісківського сільського голови до об`єднання.

Рішенням Щирецької селищної ради від 14 грудня 2018 року "Про звільнення ОСОБА_2 " та розпорядженням голови Щирецької селищної ради від 17 грудня 2018 №43-к "Про звільнення ОСОБА_2 " звільнено ОСОБА_2 виконуючого обов`язки старости Пісківського старостинського округу Щирецької селищної ради, відповідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання ним без поважних причин обов`язків покладених на нього трудовим договором відповідно до Положення про старосту села (сіл) Щирецької селищної об`єднаної територіальної громади.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 систематично не виконував без поважних причин покладених на нього трудовим договором обов`язків відповідно до Положення про старосту села (сіл) Щирецької селищної об`єднаної територіальної громади, що свідчить про правомірність звільнення його відповідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України шляхом прийняття оскаржуваного рішення Щирецької селищної ради від 14 грудня 2018 року "Про звільнення ОСОБА_2 "; при цьому, староста, в розумінні ч.1 ст.14-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", є виборною посадовою особою місцевого самоврядування, який обраний територіальною громадою шляхом проведення виборів, дія ст.79-1 Закону України "Про місцеве самоврядування" поширюється саме на осіб, які отримали посаду старости не шляхом покладення на них відповідних обов`язків, а шляхом обрання їх мешканцями територіальної громади, тому на звільнення та припинення повноважень виконуючого обов`язки старости села поширюється дія Кодексу законів про працю України. Крім того, відсутні підстави для задоволення позовних вимог у частині визнання протиправним та скасування розпорядження Щирецького селищного голови від 17 грудня 2018 року № 43-к, оскільки таке не є підставою для звільнення ОСОБА_2 , а видане головою селищної ради на виконання рішення селищної ради від 14 грудня 2018 року № 812, а саме: пункту 2, який надає обов`язок Щирецькому селищному голові забезпечити процедуру звільнення в.о.старости Пісківського старостинського округу ОСОБА_2 до вимог чинного законодавства. Інші позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є похідними.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Згідно з п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом (ст.1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»).

Ч.3 ст.7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачає, що на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.1, 2 ст.8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» об`єднана територіальна громада вважається утвореною за цим Законом з дня набрання чинності рішеннями всіх рад, що прийняли рішення про добровільне об`єднання територіальних громад, або з моменту набрання чинності рішенням про підтримку добровільного об`єднання територіальних громад на місцевому референдумі та за умови відповідності таких рішень висновку, передбаченому ч.4 ст.7 цього Закону.

Повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, завершуються в день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою.

Відповідно до ч.1 ст.8-3 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» повноваження сільської, селищної ради та сільського, селищного голови територіальної громади, що приєдналася до сільської, селищної об`єднаної територіальної громади, припиняються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади рішення про підсумки додаткових виборів та визнання повноважень не менше половини депутатів від територіальної громади, що приєдналася, обраних на виборах до сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади.

З моменту припинення повноважень сільського, селищного голови територіальної громади, що приєдналася до об`єднаної територіальної громади, його повноваження набуває сільський, селищний, міський голова об`єднаної територіальної громади.

Сільський, селищний голова територіальної громади, що приєдналася до об`єднаної територіальної громади, виконує обов`язки старости відповідно до закону на період повноважень ради об`єднаної територіальної громади поточного скликання. За ним зберігаються розмір та умови оплати праці, що були йому встановлені як сільському, селищному голові до приєднання.

Аналогічні положення містить п.3 Розділу ІV Прикінцевих положень Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», яким визначено, що у селах, селищах, в яких знаходилися органи місцевого самоврядування територіальних громад, що об`єдналися, обов`язки старости до обрання на перших виборах старости виконує особа, яка здійснювала повноваження сільського, селищного голови відповідної територіальної громади до об`єднання.

З наведених вище правових норм можна дійти висновку про те, що законодавець імперативно визначив, що на період до обрання на перших виборах старости, його обов`язки виконує сільський голова територіальної громади, що приєдналася до об`єднаної територіальної громади, і відповідно на нього поширюються норми Закону України «Про місцеве самоврядування» та Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Так, відповідно до ст.54-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» при здійсненні наданих повноважень староста є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед жителями відповідного села, селища, відповідальним - перед сільською, селищною, міською радою.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 12 листопада 2015 року ОСОБА_2 обрано на посаду голови Пісківської сільської ради.

Рішенням Щирецької селищної ради №8 "Про покладання виконання обов`язків старости" від 22 листопада 2017 року до обрання старост на перших виборах Щирецької селищної об`єднаної територіальної громади у селі Піски Щирецької селищної ради, обов`язки старости покладені на ОСОБА_2 , як такого, що здійснював повноваження Пісківського сільського голови до об`єднання.

Ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Згідно з п.19 та 20 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» селищний голова здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими Законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесенні радою до відання її виконавчих органів; видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Ст.79-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає випадки дострокового припинення повноважень старости, а саме: частиною 1 встановлено, що повноваження старости припиняються достроково у разі: 1) його звернення з особистою заявою до сільської, селищної, міської ради про складення ним повноважень старости; 2) припинення громадянства України або виїзду на постійне проживання за межі України; 3) набуття громадянства іншої держави; 4) набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо нього; 5) набрання законної сили рішенням суду про притягнення його до відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, яким накладено стягнення у виді позбавлення права займати посади або займатися діяльністю, що пов`язана з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування; 6) набрання законної сили рішенням суду про визнання його недієздатним, безвісно відсутнім чи оголошення померлим; 7) його смерті; 8) відкликання з посади за народною ініціативою.

Згідно з ч.2 цієї статті повноваження старости можуть бути достроково припинені за рішенням сільської, селищної, міської ради, якщо він порушує Конституцію або закони України, права і свободи громадян, не забезпечує здійснення наданих йому повноважень. Рішення про дострокове припинення повноважень старости рада приймає таємним або відкритим голосуванням більшістю голосів від загального складу ради.

Таким чином, вичерпний перелік підстав дострокового припинення повноважень старости визначено ч.1 та 2 ст.79-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Аналогічні підстави дострокового припинення повноважень старости визначені у

п.5.4.-5.5. Положення про старосту села (сіл) Щирецької селищної ради об`єднаної територіальної громади, затверджене рішенням Щирецької селищної ради від 24 листопада 2017 року № 9.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Щирецької селищної ради від 14 грудня 2018 року "Про звільнення ОСОБА_2 " позивача звільнено з посади виконуючого обов`язки старости Пісківського старостинського округу Щирецької селищної ради відповідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання ним без поважних причин обов`язків покладених на нього трудовим договором відповідно до Положення про старосту села (сіл) Щирецької селищної об`єднаної територіальної громади.

На виконання вказаного рішення прийнято розпорядження Щирецького селищного голови Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області №43-к від 17 грудня 2018 року "Про звільнення ОСОБА_2 ", яким, зокрема, ОСОБА_2 звільнено із займаної посади з 21 грудня 2018 року.

Разом з тим, Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" не передбачає припинення повноваження старости, та, відповідно, і виконуючого обов`язки старости, з підстав передбачених КЗпП України, зокрема, за систематичне невиконання ним без поважних причин обов`язків покладених на нього трудовим договором.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не дотримано чітко регламентованого порядку прийняття рішення про припинення повноважень виконуючого обов`язки старости, зокрема, у спірних правовідносинах позивача, який виконував обов`язки старости, звільнено на підставі норм КЗпП України, а не вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення Щирецька селищна рада діяла не на підставі, визначеній чинним законодавством України, яке регулює порядок проходження служби в органах місцевого самоврядування, оскільки звільнення виконуючого обов`язки старости повинно здійснюватися з підстав, визначених у Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Разом з тим, суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам, що призвело до ухвалення помилкового рішення.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області №812 від 14 грудня 2018 року "Про звільнення ОСОБА_2 " прийняте неправомірно, не на підставі, визначеній чинним законодавством України, яке регулює порядок проходження служби в органах місцевого самоврядування, є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Оскільки розпорядження Щирецького селищного голови №43-к від 17 грудня 2018 року "Про звільнення ОСОБА_2 " прийнято на підставі рішення Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області №812 від 14 грудня 2018 року, то встановлена судом протиправність такого рішення прямо вказує на необґрунтованість прийнятого на його підставі розпорядження селищного голови та є підставою для його скасування.

Належним способом захисту порушеного права позивача є поновлення його на посаді виконуючого обов`язки старости Пісківського старостинського округу Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області з 22 грудня 2018 року.

Ч.6 ст.43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06 листопада 1992 року №9 на суд покладено обов`язок охороняти конституційні права кожного на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується, а також на охорону прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, а відповідно до п.18 вказаної Постанови при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Згідно зі ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Як роз`яснено у п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи, невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Згідно зі ст.27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Обчислення середнього заробітку працівників здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до п. 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки №83 від 31 липня 2019 року, виданої Щирецької селищною радою, загальна сума доходу позивача за період з 01 жовтня 2018 року по 30 листопада 2018 року становила 17500,91 грн.

З урахуванням положень ст. 50 КЗпП України, листів Мінсоцполітики України від 19 жовтня 2017 року №224/0/103-17/214 "Про надання роз`яснення (щодо норми тривалості робочого часу на 2018 рік)", від 08 серпня 2018 року №78/0/206-18 з рекомендаціями щодо розрахунку норми тривалості робочого часу на 2019 рік, кількість днів вимушеного прогулу ОСОБА_2 становить 202 робочих днів (за період з 22 грудня 2018 року по 15 жовтня 2019 року).

Таким чином, розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню на користь позивача, становить 80345, 50 грн. (397,75 грн. х 202 робочих днів).

Колегія суддів також зазначає, що згідно з абз.5 п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" при задоволенні вимог про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян (податків з доходів фізичних осіб) є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до п.2, п.3 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Колегія суддів також звертає увагу на те, п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 грудня 1994 року Справа "Руїз Торіха проти Іспанії" (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст. 242, 243, 246, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 323, 328, 329, 371 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року у справі № 1.380.2019.000386 скасувати, та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області №812 від 14 грудня 2018 року "Про звільнення ОСОБА_2 " та розпорядження Щирецького селищного голови Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області №43-к від 17 грудня 2018 року "Про звільнення ОСОБА_2 ".

Поновити ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов`язки старости Пісківського старостинського округу Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області з 22 грудня 2018 року.

Стягнути з Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 80345,50 грн. (вісімдесят тисяч триста сорок п`ять гривень п`ятдесят копійок) без урахування сум обов`язкових до сплати податків та платежів.

Постанову в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць у розмірі 8352,77 грн. (вісім тисяч триста п`ятдесят дві гривні сімдесят сім копійок) допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 22 жовтня 2019 року.