Справа № 187/1161/19
Суддя: Іщенко І. М.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1161/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2019 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М., при секретарі судового засідання Клисак Н.Г., за участі представника відповідача Романенко І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил та закриття провадження

В С Т А Н О В И В

19 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Петриківського районного суду Дніпропетровської області із зазначеним позовом, в якому зазначив, що 01 листопада 2018 року заступником начальника Дніпропетровської митниці ДФС І. Диба було складено постанову, якою його було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500 грн., у зв`язку з тим, що він перевищив встановлений ст. 95 МК України строк транзитного перевезення ввезеного ним транспортного засобу більш ніж на десять діб. Дану постанову вважає протиправною так як була винесена за його відсутністю, про що він дізнався з телефонного дзвінка працівників державної виконавчої служби Петриківського відділу ДВС ГТУ юстиції у Дніпропетровської області 01.07.2019 року.

14.05.2018 року ним було ввезено на митну територію України через пункт пропу ску «Славутич-Комарин» в зоні Чернігівської митниці ДФС по каналу «Зелений коридор» транспортний засіб «MAZDA 5», VIN № НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 .

У зв`язку з прийняттям 20.11.2018 Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» , 19 грудня 2018 року ним через повіреного у повному обсязі здійснені платежі на відповідний рахунок Дніпропетровської митниці, визначені митним органом, що підтверджується квитанцією від 20.12.2018 р. на суму 70 352 грн., до складу якої входить сума - 8 500 грн., після чого він отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Позивач вважає спірну постанову заступника начальника Дніпропетровської митниці ДФС від 01 листопада 2018 року такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що його не було належним чином повідомлено про час розгляду справи та ним у встановлений законом термін було виконано всі необхідні дії, пов`язані із порядком та строком розмитнення транспортного засобу «MAZDA 5», VIN № НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , ввезеного на митну територію України.

Представником відповідача по справі Романенко І.М. до суду направлений відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання позовні вимоги не визнає та просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що під час здійснення перевірки було встановлено, що 14.05.2018 ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Славутич-Комарин» в зоні Чернігівської митниці ДФС по каналу «Зелений коридор» в митному режимі транзит транспортний засіб «MAZDA 5», VIN № НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 . Станом на 13.09.2018 зазначений автомобіль за межі митної території не вивезений, внаслідок чого ОСОБА_1 перевищив встановлений ст.. 95 МК України строк доставки товарів, що перебувають під митним контролем, до органів доходів і зборів призначення більше ніж на 10 діб, чим порушив ч. 3 ст. 470 МК України, за що постановою Дніпропетровської митниці ДФС від 01 листопада 2018 року його було визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500 грн. Посилання позивача на те, що він не був повідомлений належним чином про час розгляду справи про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності, оскільки він неодноразово викликався до митниці за адресою його місця реєстрації, однак жодного разу не з`явився, пояснень з приводу вчиненого правопорушення не надав. Крім того вважає, що добровільна сплата позивачем 20.12.2018 до державного бюджету коштів в сумі 8500 гривень не звільняє його від обов`язку сплатити штраф у розмірі 8500 гривень, що був накладений відповідно до оскаржуваної постанови.

Ухвалою судді від 05.08.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі, а ухвалою від 29.08.2019 справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в попередньому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснивши, що він сплатив 8500 грн в грудні 2018 року та всі витрати пов`язані із розмитненням автомобіля, йому було невідомо про складання відповідачем адміністративного протоколу 01.11.2018 року до липня 2019 року, просив позов задовольнити і скасувати постанову ДФС від 1.11.2018 року про порушення ст. 470 ч.3 МК України та накладення штрафу в розмірі 8500 грн.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився та надав до суду оригінал квитанції про сплату 70 352 грн за послуги митниці та заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити( а.с.84)

Представник відповідача Романенко І.М. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на доводи, що зазначені у відзиві на позовну заяву, пояснивши що постанова від 1.11.2018 року про накладення на позивача штрафу в розмірі 8500 грн була винесений законно, Полтавський повинен сплатити вказаний штраф за не розмитнення автомобіля при перетині кордону України 14.05.2018 року. Грошові кошти в розмірі 8500 грн які сплатив позивач в грудні 2018 року є добровільний внесок до митниці і не має відношення до штрафу, який був накладений заступником начальника Дніпропетровської митниці за порушення ч.3 ст.470 МК України, просить відмовити в позові.

Заслухавши представника позивача та вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Митним кодексом України (далі - МК України), Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08.11.2018 р. № 2612-VIII, що набув чинності 25.11.2018 р. (далі - Закон № 2612-VIII).

Статтею 8 МК України визначено принципи діяльності державної митної справи, а саме законності та презумпції невинуватості та єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України.

Відповідно до ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи вимагає від уповноваженого органу (посадової особи) насамперед повного дослідження доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні (ст. 251 КУпАП), здійснити всебічну й неупереджену оцінку цих доказів (ст. 252 КУпАП), встановити наявність обставин, що пом`якшують (ст. 34 КУпАП) чи обтяжують (ст. 35 КУпАП) відповідальність, з`ясувати чи здійснюється провадження в межах строків накладення адміністративного стягнення (ст.38 КУпАП), з`ясувати чи заподіяно майнову шкоду вчиненим правопорушенням, чи є можливість передати матеріали справи на розгляд громадських організацій чи звільнити від відповідальності через малозначність правопорушення (статті 21, 22 КУпАП).

Згідно приписів ч.1 ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи,що вчинила правопорушення,від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно положень частини 3 ст. 470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, перевищення встановленого ст. 95 МК України строку транзитного перевезення транспортного засобу ввезеного на митну територію України більше ніж десять діб визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу.

Однак, позивач просить скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0364/11000/18 від 01.11.2018 у зв`язку із тим, що вона була винесена за його відсутністю та ним у встановлений законом термін було виконано всі необхідні дії пов`язані із проведенням розмитнення автомобіля.

Так з матеріалів справи встановлено, що 01.11.2018 року заступником начальника Дніпропетровської митниці ДФС Дибою І.І. було розглянуто матеріали справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 та винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0364/11000/18, згідно якої позивача визнано винним у вчиненні порушень митних правил за ознаками ч. 3 ст. 470 МК, а саме за не вивезення позивачем автомобіля «MAZDA 5», VIN № НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 за межі митної території України в строки визначені статтею 95 Митного кодексу України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Посилання позивача на незаконність вищезазначеної постанови у зв`язку з розглядом справи без належного його повідомлення, на думку суду не заслуговують на увагу, оскільки згідно наданих представником відповідача письмових доказів, позивач неодноразово викликався до митниці для розгляду справи за допомогою листів з повідомленням про вручення поштового відправлення, зокрема 13.08.2018, 28.08.2018, 13.09.2018, 17.09.2018. При цьому листи направлялися за адресою, яка була повідомлена позивачем під час перетину митного кордону, а саме: вул.. Кругла, 9с . Хутірське Петриківського району , що відповідає його зареєстрованому місцю проживання.

Разом з тим, посилання позивача на незаконність постанови внаслідок виконання ним всіх необхідні дій пов`язаних із проведенням розмитнення автомобіля, на переконання суду є обґрунтованими з огляду на наступне.

Так, згідно з копією митної декларації форми МД2 № UA110150/2018/236939 від 20.12.2018 року ТОВ «ЛЕ ГРАНД», що діяло на підставі довіреності від імені ОСОБА_1 здійснив митне оформлення автомобіля «MAZDA 5», VIN № НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , а 27.12.2018 зареєстровано право власності на транспортний засіб, що підтверджується доданою копією свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 27.12.2018 року.

В процесі здійснення митного оформлення транспортного засобу позивачем були оплачені всі необхідні митні платежі, а також здійснено добровільну сплату до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500 грн), сплатою грошових коштів на загальну суму 70 352 грн на користь Дніпропетровської митниці ДФС за послуги розмитнення автомобіля що підтверджується квитанцією від 20.12.2018 року ( а.с.86) і не заперечувалось сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9.02.1999 №1-рп/99 визначено, що «за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.»

25.11.2018 набрав чинності Закон № 2612-VIII, який прийнято з метою врегулювання питання ввезення транспортних засобів на митну територію України, забезпечення дієвого контролю за переміщенням, цільовим використанням транспортних засобів, поміщених в митний режим транзиту чи тимчасового ввезення, посилення відповідальності громадян за порушення митних правил.

Так, пунктом 13 вказаного Закону № 2612-VIII внесено зміни до розділі XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України, зокрема, доповнити пунктами 9-2 та 9-3 такого змісту:

"9-2. Тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України", митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та ввезені на митну територію України в період з 1 січня 2015 року до дня набрання чинності цим Законом і перебувають у митних режимах тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється з виконанням митних формальностей відповідно до тимчасового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

9-3. Установити, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту".

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2018 року № 1077, затверджено Тимчасовий порядок виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України (далі Тимчасовий порядок).

Пунктом 1 Тимчасового порядку визначено, що він визначає механізм виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТЗЕД та ввезені громадянами на митну територію України в період з 1 січня 2015 р. до 25 листопада 2018 р.

Згідно пункту 11 Тимчасового порядку сплата належних митних платежів, а також коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбачених пунктом 93 розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України під час здійснення митного оформлення транспортного засобу, покладається на декларанта або на особу, уповноважену на це декларантом. Зазначені митні платежі та кошти сплачуються згідно з електронною митною декларацією, за якою здійснюється декларування такого транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу).

При цьому, відповідно до п. 16 Тимчасового порядку завершення у встановленому порядку митного оформлення транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) та добровільна сплата декларантом до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 Митного кодексу України, за порушення митних правил стосовно випущеного для вільного обігу транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Отже, Законом № 2612-VIII регламентовано пільгові умови, які можуть бути застосовані в разі, якщо особа розпочала митне оформлення ввезеного транспортного засобу до притягнення її до відповідальності за вказане вище правопорушення та сплатила добровільний внесок.

Таким чином, оскільки Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» було передбачено спеціальну підставу звільнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.470 МК за порушення митних правил стосовно транспортного засобу щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, вказаний Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» у розумінні ст. 58 Конституції України скасовує або іншим чином пом`якшує відповідальність особи, а тому має зворотну силу в часі.

Відтак, чинним законодавством передбачена можливість звільнення осіб від адміністративної відповідальності у випадку, якщо вони вчинили правопорушення, передбачене статті 470 МК, тобто прострочили режим вивезення транспортного засобу за межі митної території України та у встановлений на той час 180 днів завершать у встановленому порядку митне оформлення транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) та добровільно сплатять до державного бюджету кошти у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 у встановлений Тимчасовим порядком час (протягом 180 днів) під час митного оформлення транспортного засобу добровільно сплатив до державного бюджету кошти у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та становить 8500 гривень, тобто добровільно поніс відповідальність за порушені строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту та у відповідності до п. 9-3 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МК України, а також у відповідності до пункту 16 Тимчасового порядку, позивач підлягає звільненню від адміністративної відповідальності за вчинення перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки транспортного засобу, а разом з тим за прострочення вивезення за межі митної території вказаного автомобіля.

У відповідності до статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що до позивача мають бути застосовані положення абз.2 п. 9-3 «Прикінцевих та перехідних положень» Митного кодексу України, він підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.470 МК України за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Згідно ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч.3 ст.186 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У зв`язку із проведенням митного оформлення автомобіля та виконання при цьому усіх умов для звільнення позивач від відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України, суд прийшов до висновку про те, що постанова в справі про порушення митних правил № 0364/11000/18 від 01.11.2018 про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід одночасно також закрити.

Керуючись ст.ст. 2,6,25 77, 242, 244,246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил та закриття провадження - задовольнити.

Постанову заступника начальника Дніпропетровської митниці ДФС

Диби І.І. від 01 листопада 2018 року в справі про порушення митних правил про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України і накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень скасувати, а провадження в справі закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники, які не були присутні в судовому засіданні можуть оскаржити судове рішення на протязі 30 днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя: І. М. Іщенко