Справа № 160/7630/19
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2019 року Справа № 160/7630/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняПіскун Я.В.
представника позивача представника відповідача Григоренко В.О. Гончаревський О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Стор" до Київської міської митниці ДФС про визнати протиправним та скасувати рішення
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить визнати протиправними та скасувати:
рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2019/300117/2 від 04.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00163 від 04.07.2019 року;

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2019/300118/2 від 04.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00164 від 04.07.2019 року;

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2019/300122/2 від 05.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00167 від 05.07.2019 року;

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2019/300123/2 від 05.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00171 від 05.07.2019 року;

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100120/2019/000037/2 від 05.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00168 від 05.07.2019 року;

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100120/2019/000038/2 від 05.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00169 від 05.07.2019 року;

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100120/2019/000039/2 від 05.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00170 від 05.07.2019 року;

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100120/2019/000040/2 від 05.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00172 від 05.07.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач без відповідних правових підстав відмовив у визначенні митної вартості товарів за основним методом за ціною договору, оскільки надані позивачем документи не містили розбіжностей та ознак підробки, містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Позивач наголошує на тому, що рішення митного органу про коригування митної вартості товарів не містить жодного обґрунтування та мотивів його прийняття. Безпідставними позивач вважає твердження відповідача про те, що декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах CIF витрат пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару, оскільки вказані вище умови постановки товару передбачають, що продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення. Додатково умовами поставки CIF передбачено, що на продавця покладається також обов`язок придбання морського страхування на користь покупця проти ризику втрати й ушкодження товару під час перевезення. Отже, ціна товару вже включає в себе вартість товару, фрахт або транспортні витрати, а також вартість страхування для морських перевезень. Позивач окремо наголошує на тому, що включення у договір інформації про включення до ціни товару вартості тари й упаковки здійснено тільки з тих підстав, що питання їх врахування у ціні товару не регулюється умовами CIF.

Ухвалою суду від 27.08.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

У матеріалах справи міститься відзив відповідача на позовну заяву, якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. При проведенні митного оформлення митних декларацій позивача автоматизованою системою аналізу та управління ризиками сформовано декілька критеріїв ризику по даних митних деклараціях, а саме: необхідно посилити контроль правильності визначення митної вартості, витребування документів, які підтверджують митну вартість. Відповідач вказує на те, що оскаржувані позивачем рішення прийнято у зв`язку з наступним: відповідно до інвойсів товар поставляється на умовах CIF «вартість, страхування і фрахт», а тому до ціни товару повинно бути включено витрати на транспортування та страхування товарів до порту призначення чого зроблено не було; декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних із транспортуванням та страхуванням товарів до порту призначення; у відповідності до пункту 2 контракту в ціну товару включені вартість тари, упаковки і маркування, а також інші витрати, оплата яких за умовами поставки, однак позивачем не надано до митного органу достовірних відомостей щодо включення до ціни товару усіх складових митної вартості, необхідних при її обчисленні відповідно до пункту 2 контракту. Митна вартість товару визначена митним органом за резервним методом. Висновок експерта ТПП носить виключно інформативний характер та не може бути визначальним при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів.

Ухвалою суду від 22.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог з підстав, які наведено у відзиві на позовну заяву.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові доказі наявні у матеріалах справи, встановив наступне.

01.03.2019 року між позивачем та компанією ZHEJIANG MACHINERY CO., LTD (Китай) укладено зовнішньоекономічний контракт № 0103/2019, у відповідності до умов якого компанія ZHEJIANG MACHINERY CO., LTD зобов`язалась поставити позивачу товар, а останній зобов`язався його оплатити; ціна, загальна вартість і умови поставки вказуються сторонами в інвойсах на кожну партію товару.

У пункті 2 зовнішньоекономічного контракту сторони погодили, що ціна на товар включає вартість тари, упаковки і маркування, а також інші витрати, оплата яких за умовами поставки Інкотермс 2010 передбачена продавцем (в т.ч. транспортування, страхування та ін.).

Умови поставки товару, які вказані сторонами у інвойсах CIF - Одеса.

На підставі поставки товару позивачем подано до митного органу наступні митні декларації № UA100120/2019/203214 від 01.07.2019 року, № UA100120/2019/203196 від 01.07.2019 року, № UA100120/2019/203211 від 01.07.2019 року, № UA100120/2019/203699 від 05.07.2019 року, № UA100120/2019/203683 від 05.07.2019 року, № UA100120/2019/203700 від 05.07.2019 року, № UA100120/2019/203686 від 05.07.2019 року та № UA100120/2019/203736 від 05.07.2019 року.

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товарів та обрано методу його визначення позивач разом із:

ЕМД № UA100120/2019/203214 від 01.07.2019 року: декларація митної вартості № 8891, пакувальний лист № 113/19-01 від 24.05.2019 року, рахунок проформа № 113/19-01 від 24.05.2019 року, рахунок-фактура (інвойс) № 113/19-01 від 24.05.2019 року, коносамент № MRFB19052008 від 24.05.2019 року, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№003128 від 27.06.2019 року, документ про походження товару (інвойс) № 113/19-01 від 24.05.2019 року, висновок експерта Дніпропетровської ТПП від 01.07.2019 року № ГО-1518/3, пропозиція (оферта) від 24.05.2019 року, страховий поліс № 570 від 24.05.2019 року, контракт № 0103/2019 від 01.03.2019 року, заява № 0107 від 01.07.2019 року на подовження митного оформлення, лист № 0407/1 від 04.07.2019 року про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;

ЕМД № UA100120/2019/203196 від 01.07.2019 року: декларація митної вартості № 8886, пакувальний лист № 115/19-01 від 25.05.2019 року, рахунок проформа № 115/19-01 від 25.05.2019 року, рахунок-фактура (інвойс) № 115/19-01 від 25.05.2019 року, коносамент № MRFB19052005 від 25.05.2019 року, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№003131 від 27.06.2019 року, документ про походження товару (інвойс) № 115/19-01 від 25.05.2019 року, висновок експерта Дніпропетровської ТПП від 01.07.2019 року № ГО-1518/1, пропозиція (оферта) від 25.05.2019 року, страховий поліс № 513 від 25.05.2019 року, контракт № 0103/2019 від 01.03.2019 року, заява № 0107/4 від 01.07.2019 року на подовження митного оформлення, лист № 0407/2 від 04.07.2019 року про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;

ЕМД № UA100120/2019/203211 від 01.07.2019 року: декларація митної вартості № 8889, пакувальний лист № 114/19-01 від 25.05.2019 року, рахунок проформа № 114/19-01 від 25.05.2019 року, рахунок-фактура (інвойс) № 114/19-01 від 25.05.2019 року, коносамент № MRFB19051981 від 25.05.2019 року, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№003129 від 26.06.2019 року, документ про походження товару (інвойс) № 114/19-01 від 25.05.2019 року, висновок експерта Дніпропетровської ТПП від 01.07.2019 року № ГО-1518/2, пропозиція (оферта) від 25.05.2019 року, страховий поліс № 513 від 25.05.2019 року, контракт № 0103/2019 від 01.03.2019 року, заява № 0107/2 від 01.07.2019 року на подовження митного оформлення, лист № 0507/1 від 05.07.2019 року про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;

ЕМД № UA100120/2019/203699 від 05.07.2019 року: декларація митної вартості № 8913, пакувальний лист № 000-049 від 29.05.2019 року, рахунок-фактура (інвойс) № 000-049 від 29.05.2019 року, коносамент № ZIMUNGB045244 від 29.05.2019 року, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№005032 від 05.07.2019 року, документ про походження товару (інвойс) № 000-049 від 29.05.2019 року, висновок експерта Дніпропетровської ТПП від 05.07.2019 року № ГО-1572, пропозиція (оферта) від 29.05.2019 року, страховий поліс № PYIE4626011 від 29.05.2019 року, контракт № 0103/2019 від 01.03.2019 року, лист № 0507/5 від 05.07.2019 року про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;

ЕМД № UA100120/2019/203683 від 05.07.2019 року: декларація митної вартості № 8911, пакувальний лист № 000-051 від 29.05.2019 року, рахунок-фактура (інвойс) № 000-051 від 29.05.2019 року, коносамент № WMS19051856 від 29.05.2019 року, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№005033 від 04.07.2019 року, документ про походження товару (інвойс) № 000-051 від 29.05.2019 року, висновок експерта Дніпропетровської ТПП від 05.07.2019 року № ГО-1572, пропозиція (оферта) від 29.05.2019 року, страховий поліс № PYIE4626001 від 29.05.2019 року, контракт № 0103/2019 від 01.03.2019 року, лист № 0507/3 від 05.07.2019 року про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;

ЕМД № UA100120/2019/203700 від 05.07.2019 року: декларація митної вартості № 8914, пакувальний лист № 000-053 від 29.05.2019 року, рахунок-фактура (інвойс) № 000-053 від 29.05.2019 року, коносамент № WMS19051864 від 29.05.2019 року, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№005036 від 04.07.2019 року, документ про походження товару (інвойс) № 000-053 від 29.05.2019 року, висновок експерта Дніпропетровської ТПП від 05.07.2019 року № ГО-1572, пропозиція (оферта) від 29.05.2019 року, страховий поліс № PYIE4626004 від 29.05.2019 року, контракт № 0103/2019 від 01.03.2019 року, лист № 0507/2 від 05.07.2019 року про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;

ЕМД № UA100120/2019/203686 від 05.07.2019 року: декларація митної вартості № 8912, пакувальний лист № 000-052 від 29.05.2019 року, рахунок-фактура (інвойс) № 000-052 від 29.05.2019 року, коносамент № WMS19051865 від 29.05.2019 року, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№005039 від 04.07.2019 року, документ про походження товару (інвойс) № 000-052 від 29.05.2019 року, висновок експерта Дніпропетровської ТПП від 05.07.2019 року № ГО-1572, пропозиція (оферта) від 29.05.2019 року, страховий поліс № PYIE4626002 від 29.05.2019 року, контракт № 0103/2019 від 01.03.2019 року, лист № 0507/4 від 05.07.2019 року про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;

ЕМД № UA100120/2019/203736 від 05.07.2019 року: декларація митної вартості № 8915, пакувальний лист № 000-050 від 29.05.2019 року, рахунок-фактура (інвойс) № 000-050 від 29.05.2019 року, коносамент № ZIMUNGB1045243 від 29.05.2019 року, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№005034 від 04.07.2019 року, документ про походження товару (інвойс) № 000-050 від 29.05.2019 року, висновок експерта Дніпропетровської ТПП від 05.07.2019 року № ГО-1572, пропозиція (оферта) від 29.05.2019 року, страховий поліс № PYIE4626014 від 29.05.2019 року, контракт № 0103/2019 від 01.03.2019 року, лист № 0507/6 від 05.07.2019 року про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості

Судом встановлено, що у відповідності до ч. 3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 року, відповідачем запропоновано позивачу надати додаткові документи, а саме:

- договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаний з договором рпо поставку товарів;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються;

- виписку з бухгалтерської документації;

- ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та умовою продажу оцінюваних товарів;

- каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Вищевказані документи були витребувані від позивача у зв`язку з тим, що документи надані позивачем містили розбіжності відповідно до обраного методу визначення митної вартості, а саме:

відповідно до інвойсів товар поставляється на умовах CIF «вартість, страхування і фрахт», а тому до ціни товару повинно бути включено витрати на транспортування та страхування товарів до порту призначення чого зроблено не було;

декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних із транспортуванням та страхуванням товарів до порту призначення; у відповідності до пункту 2 контракту в ціну товару включені вартість тари, упаковки і маркування, а також інші витрати, оплата яких за умовами поставки, однак позивачем не надано до митного органу достовірних відомостей щодо включення до ціни товару усіх складових митної вартості, необхідних при її обчисленні відповідно до пункту 2 контракту.

Про витребування додаткових документів відповідачем зроблено відповідну відмітку у митній декларації позивача із посиланням саме на ч.3 ст. 53 МК України.

Одночасно судом встановлено, що консультації між позивачем та митним органом проведено у електронній формі; копії повідомлень податкового органу містяться у матеріалах справи разом із доказами їх направлення декларанту.

За вказаних обставин позивач був ознайомлений з переліком витребуваних документів.

Також судом встановлено, що позивач не надав митному органу витребуваних документів.

Відповідач визначив митну вартість товару на підставі резервного методу, у зв`язку з чим ним прийнято:

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2019/300117/2 від 04.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00163 від 04.07.2019 року;

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2019/300118/2 від 04.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00164 від 04.07.2019 року;

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2019/300122/2 від 05.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00167 від 05.07.2019 року;

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2019/300123/2 від 05.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00171 від 05.07.2019 року;

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100120/2019/000037/2 від 05.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00168 від 05.07.2019 року;

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100120/2019/000038/2 від 05.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00169 від 05.07.2019 року;

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100120/2019/000039/2 від 05.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00170 від 05.07.2019 року;

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100120/2019/000040/2 від 05.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00172 від 05.07.2019 року.

Суд зазначає, що з 01.06.2012 року відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012, а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами четвертою та п`ятою статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно із статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (стаття 52 Митного кодексу України).

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст. 53 МК україни).

В силу частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст. 53 МК України).

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п`ятої статті 54, статті 58 Митного кодексу України надає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю є виключно наявність обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/ або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Правильному застосуванню вказаної норми може сприяти розуміння логіки правової позиції Верховного Суду України, висловленої ним в постанові від 01.10.2013 р. у справі № 21-354а13.

У вказаній постанові Верховний Суд України дійшов висновків, що сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості, вказує далі Верховний Суд України, митниця зобов`язана доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

В постановах від 15.10.2013 р. у справі № 21-270а13 та від 22.10.2013 р. у справі № 21-342а13 Верховний Суд України за результатами аналізу Митного кодексу України 2002 року зазначає, що підставою для витребовування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості може бути наявність в спеціалізованих програмно-інформаційних комплексах Єдиної автоматизованої системи Держмитслужби (далі - ЄАС) інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів.

Аналіз норм Митного кодексу України 2012 року дає підстави вважати, що контроль правильності обчислення декларантом митної вартості може здійснюватися, в тому числі, шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням ЄАС, яка містить відповідну інформацію.

При цьому суд вважає, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Таким чином, у разі виявлення відповідачем розбіжності між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, останній вправі витребувати від декларанта додаткові документи та здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують сумнів у правильності визначення митної вартості товарів.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, яка викладена в постановах від 31.03.2015 року по справі № 21-127а15 та від 31.03.2015 року по справі № 21-53а15, разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Оскільки відповідач виявив розбіжності у поданих позивачем документах, а саме: розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, розбіжності відповідно до обраного методу визначення митної вартості, що вказані судом вище, а тому вправі був направити відповідні запити до позивача.

Щодо доводів відповідача: відповідно до інвойсів товар поставляється на умовах CIF «вартість, страхування і фрахт», а тому до ціни товару повинно бути включено витрати на транспортування та страхування товарів до порту призначення чого зроблено не було; декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних із транспортуванням та страхуванням товарів до порту призначення, то суд зазначає наступне.

Умови постановки товару CIF згідно Інкотермс 2010 передбачають, що продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

Додатково умовами поставки CIF передбачено, що на продавця покладається також обов`язок придбання морського страхування на користь покупця проти ризику втрати й ушкодження товару під час перевезення.

Отже, ціна товару вже включає в себе вартість товару, фрахт або транспортні витрати, а також вартість страхування для морських перевезень.

На підставі викладеного та враховуючи те, що саме продавець товару, а не позивач, повинен оплатити транспортування та страхування товару на умовами поставки CIF, то судом відхиляються вказані вище доводи відповідача.

Щодо доводів відповідача: у відповідності до пункту 2 контракту в ціну товару включені вартість тари, упаковки і маркування, а також інші витрати, оплата яких за умовами поставки, однак позивачем не надано до митного органу достовірних відомостей щодо включення до ціни товару усіх складових митної вартості, необхідних при її обчисленні відповідно до пункту 2 контракту, то суд зазначає наступне.

У пункті 2 зовнішньоекономічного контракту сторони погодили, що ціна на товар включає вартість тари, упаковки і маркування, а також інші витрати, оплата яких за умовами поставки Інкотермс 2010 передбачена продавцем (в т.ч. транспортування, страхування та ін.).

Включення у договір інформації про включення до ціни товару вартості тари й упаковки здійснено тільки з тих підстав, що питання їх врахування у ціні товару не регулюється умовами CIF.

Таким чином, вказаний довід відповідача відхиляється судом.

Одночасно суд зазначає, що наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.

У матеріалах справи також містяться висновки експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати України, якими підтверджено факт того, що ринкова вартість товару отриманого позивачем відповідає ціні, яку заплатив позивач, та яка вказана у інвойсах.

У зв`язку з чим судом встановлено, що відомості надані позивач стосовно митної вартості товарів є об`єктивними, піддаються обчисленню та підтверджуються документально.

За вказаних обставин суд задовольняє заявлені позивачем позовні вимоги повністю.

Згідно з ч.1ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 30 736 грн.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 30 736 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. 2,9,73-78,90,241-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП СТОР» (; 49021, м. Дніпро, вул. Лісопильна, 10, каб. 26) до Київської міської митниці ДФС (; 03124, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 8-А) про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати:

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2019/300117/2 від 04.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00163 від 04.07.2019 року;

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2019/300118/2 від 04.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00164 від 04.07.2019 року;

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2019/300122/2 від 05.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00167 від 05.07.2019 року;

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2019/300123/2 від 05.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00171 від 05.07.2019 року;

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100120/2019/000037/2 від 05.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00168 від 05.07.2019 року;

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100120/2019/000038/2 від 05.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00169 від 05.07.2019 року;

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100120/2019/000039/2 від 05.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00170 від 05.07.2019 року;

рішення про коригування митної вартості товарів № UA100120/2019/000040/2 від 05.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100120/2019/00172 від 05.07.2019 року.

Стягнути з Київської міської митниці ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП СТОР» сплачену суму судового збору у розмірі 30 736 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22 жовтня 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили станом на 22.10.2019 року Помічник судді Згідно з оригіналом Помічник судді С.В. Златін Лісна А.М. Лісна А.М.