Справа № 260/233/19
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
22 жовтня 2019 року м. Ужгород № 260/233/19
Разом з тим, судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до статті 4 частини 1 пункту 10 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно статті 252 частини 1 пункту 3 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Тобто, з метою усунення такого недоліку, як не вирішення питання про судові витрати, суд має право винести додаткове рішення.
Згідно частини 1 статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
У відповідності до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Так, відповідно до позовної заяви, позивачем було заявлено одну майнову вимогу та сплачено судовий збір у розмірі 3 793, 49 грн. (три тисячі сімсот дев`яносто три гривні, 49 коп.). Факт сплати позивачем даного судового збору підтверджується квитанцією від 25 лютого 2019 року № 10560946, (а.с. 4).
14 травня 2019 року, позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог та сплачено судовий збір у розмірі 3 793, 49 грн. (три тисячі сімсот дев`яносто три гривні, 49 коп.). Факт сплати позивачем даного судового збору підтверджується квитанцією від 14 травня 2019 року № 13317136, (а.с. 99).
Однак, достатнім судовим збором по даній справі із врахуванням збільшених позовних вимог є судовий збір у розмірі 3 793, 49 грн. (три тисячі сімсот дев`яносто три гривні, 49 коп.). Отже, має місце внесення позивачем судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Вимоги позивача, що стосуються скасування податкових повідомлень рішень вказаних у заяві про збільшення податкових вимог від 14 травня 2019 року, є похідними від вимоги визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області від 04 лютого 2019 року № 189-54 відносно фізичної особи ОСОБА_1 за платежем податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, штрафна санкція та пеня що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за 2016 р. на загальну суму 379 349.96 грн. що визначена на підставі акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 07 вересня 2018 року, то суд їх розцінює, як одну вимогу майнового характеру та як спосіб захисту порушеного права.
Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Таким чином, відповідні судові витрати пропорційно належить компенсувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 3 623,54 грн. (3 793,49 грн. - 169,95 грн. )
Однак, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року з відповідача не було стягнуто судовий збір.
Враховуючи, що при ухваленні рішення суду від 20 вересня 2019 року у справі № 260/233/19 судом не було вирішено питання розподілу судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового судового рішення та стягнення на користь позивача понесених ним витрат на сплату судового збору у розмірі 3 623, 54 грн.
Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
У відповідності до частини 5 статті 252 КАС України, додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Керуючись статтями 132, 139, 143, 252, 255, 295 КАС України, суд -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Суддя Т.В. Скраль