Справа № 375/174/19
Суддя: Потеряйко С. А.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 375/174/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2019 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Потеряйко С.А.,

за участю секретаря судового засідання Іванченко Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща справу за позовом ОСОБА_1 до головного державного виконавця Рокитнянського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ Бабенко Ольги Іванівни, старшого державного виконавця Рокитнянського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ Смакоти Сергія Володимировича про скасування постанов від 20.04.2017 про стягнення виконавчого збору та від 03.08.2018 про звернення стягнення на заробітну плату боржника,

ВСТАНОВИВ:

Позивач через представника звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідачів, в якому просить поновити строк звернення до суду, касувати постанову Головного державного виконавця Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Бабенко Ольги Іванівні від 20 квітня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 6 400 грн. 00 коп; скасувати постанову Старшого державного виконавця Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Смакоти Сергія Володимировича від 03 серпня 2018 року про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 виконавчого збору 6 400 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08 вересня 2016 року Рокитнянським районним судом Київської області було ухвалено рішення, яким ОСОБА_1 зобов`язано надавати ОСОБА_2 можливість приймати участь у вихованні сина та спілкуванні з сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, зазначеним рішенням було встановлено спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку, шляхом побачень без присутності матері ОСОБА_1 в першу та третю суботи та неділі місяця з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., обов`язкового побачення в день народження дитини протягом чотирьох годин, а також два тижні влітку для проведення спільного відпочинку з дитиною за попереднім узгодженням періоду такого відпочинку між батьками за виключенням днів хвороби малолітнього ОСОБА_3 , якщо це підтверджується довідкою медичного (лікувального) закладу. Визначити місце спілкування ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 за місцем проживання матері - ОСОБА_1 .

Дане рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 09 березня 2017 року.

20 квітня 2017 року державним виконавцем Бабенко О.І. на підставі виконавчого листа №375/372/16-ц від 14 квітня 2017 року, виданого на виконання вище зазначеного рішення суду, було відкрито виконавче провадження.

Також, 20 квітня 2017 року державним виконавцем Бабенко О.І. було винесено постанову про стягнення з відповідача виконавчого збору в розмірі 6 400 грн. 00 коп. (надалі - постанова).

При цьому, ознайомившись з вищезазначеною постановою вважаємо, що її було винесено з порушенням норм чинного законодавства.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Зокрема, за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

При цьому, відповідно до ст. 10 цього Закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим законом.

Таким чином, з наведених положень ст. 10 Закону вбачається вчинення державним виконавцем певних дій на виконання рішення суду або іншого органу, на підставі якого відкрито виконавче провадження.

Разом з тим, ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Предметом виконання вищезазначеного рішення суду, є надання позивачем (боржником) ОСОБА_2 можливість приймати участь у вихованні сина та спілкуванні з сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Позивач як боржник по виконавчому провадженню ВП №53807941 завжди добровільно виконує рішення суду, про що свідчить Акт державного виконавця від 15 травня 2017 року, однак нажаль малолітня дитина - ОСОБА_3 не хоче спілкуватись зі своїм батьком, через що було складено відповідний Акт. А тому постанова від 20 квітня 2017 року Головного державного виконавця Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Бабенко Ольги Іванівни про стягнення з позивача виконавчого збору винесена з порушенням норм законодавства України і тому її необхідно скасувати.

Оскільки вищезазначена постанова винесена незаконно та підлягає скасуванню, постанова від 03 серпня 2018 року старшого державного виконавця Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Смакоти Сергія Володимировича про звернення стягнення з заробітної плати позивача виконавчого збору у розмірі 6 400 грн. 00 коп. також підлягає скасуванню, як така, що винесена на підставі незаконної постанови.

Крім того, при винесенні постанови від 03 серпня 2018 року, державним виконавцем Смакотою С.В. було проігноровано той факт, що строк пред`явлення до виконання постанови від 20 квітня 2017 року - три місяці, що також свідчить про свідому протиправність в діях ОСОБА_4

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялися вчасно і належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність за наявними письмовими доказами.

Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що 08 вересня 2016 року Рокитнянським районним судом Київської області було ухвалено рішення, яким ОСОБА_1 зобов`язано надавати ОСОБА_2 можливість приймати участь у вихованні сина та спілкуванні з сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, зазначеним рішенням було встановлено спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку, шляхом побачень без присутності матері ОСОБА_1 в першу та третю суботи та неділі місяця з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., обов`язкового побачення в день народження дитини протягом чотирьох годин, а також два тижні влітку для проведення спільного відпочинку з дитиною за попереднім узгодженням періоду такого відпочинку між батьками за виключенням днів хвороби малолітнього ОСОБА_3 , якщо це підтверджується довідкою медичного (лікувального) закладу. Визначити місце спілкування ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 за місцем проживання матері - ОСОБА_1 .

Дане рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 09 березня 2017 року.

20 квітня 2017 року державним виконавцем Бабенко О.І. на підставі виконавчого листа №375/372/16-ц від 14 квітня 2017 року, виданого на виконання вище зазначеного рішення суду, було відкрито виконавче провадження. ( а.с.55)

20.04.2017 року державним виконавцем Бабенко О.І. винесено постанову про стягнення виконавчого збору. ( а.с.57,58)

Копії постанов про відкриття виконавчого провадження та про стягнення судового збору направлено позивачу рекомендованим листом, який нею отримано 13.05.2019. постанови позивачем у встановлені законодавством строки не оскаржувалися. ( а.с.59).

23.05.2017 ОСОБА_1 у відділі ДВС Рокитнянського РУЮ ГТУЮ ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження та отримала його копії ( а.с.62).

19.07.2017 представник позивача Поліщук М.І. ознайомився із матеріалами виконавчого провадження та отримав його копії. (а.с.61)

07.08.2017 представник позивача Тулович О.В. ознайомився із матеріалами виконавчого провадження та отримав його копії.(а.с.63)

В період з 30.08.2018 по 29.11.2018 на депозитний рахунок відділу ДВС надходили кошти на погашення заборгованості з виконавчого збору з заробітної плати позивача.( а.с.66-77).

10.10.2018, 14.01.2019 позивач ознайомлювалася з матеріалами виконавчого провадження. ( а.с.64,65)

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Ч. 5 ст. 26 Закону зазначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.3 ст.27 Закону «Про виконавче провадження» за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи.

В частині п`ятій зазначеної статті чітко передбачено випадки, коли виконавчий збір не стягується.

Відповідно до ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Ч.2 ст.74 даного Закону визначено, рішення, дії чи бездіяльність виконавця, у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії їх здійснення та основні обов`язки повинні визначатися виключно законом, які приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон лише виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акта.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, вимагає дотримання норм, які регламентують строки подання скарг. У той же час, такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби правового захисту (рішення у справі "Мельник проти України" №23436/03).

У рішенні "Стагно проти Бельгії" Європейський Суд з прав людини дійшов до висновку, що при застосуванні законодавчого строку давності національні суди мають приймати до уваги конкретні обставини справи, таким чином, щоб обмеження на доступ до суду було пропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя (Stagno v. Belgium №1062/07).

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, що передбачено частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що позивач дізналася про існування постанови про стягнення виконавчого збору на роботі і лише 14.01.2019, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, як на підставу поновлення строків звернення до суду для скасування оскаржуваних постанов, оскільки дані твердження спростовуються письмовими матеріалами справи.

Крім того, у постанові про відкриття виконавчого провадження ( резолютивна частина п.3) чітко зазначено, що із боржника стягується виконавчий збір в розмірі 6400 грн та можливість оскарження даної у порядку та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження». Постанову про відкриття виконавчого провадження та стягнення судового збору позивач отримала 13.05.2017, постанову про відкриття виконавчого провадження повторно отримала 15.05.2017 та копії виконавчого провадження отримано, як позивачем 23.05.2017 так і представниками позивача адвокатами Поліщук М.І. та Тулович О.В. - 19.07.2017, 07.08.2017.

Оскільки, питання про відкриття провадження в справі вирішено 15.02.2019 ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області без вирішення питання про поновлення строків звернення до адміністративного суду, враховуючи вимоги ч.4 ст.123КАС України, суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, тому позовну заяву позивача слід залишити без розгляду.

З огляду на викладене та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 77, 122, 123, 242-244, 246, 287 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до головного державного виконавця Рокитнянського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ Бабенко Ольги Іванівни, старшого державного виконавця Рокитнянського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ Смакоти Сергія Володимировича про скасування постанов від 20.04.2017 про стягнення виконавчого збору та від 03.08.2018 про звернення стягнення на заробітну плату боржника залишити без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 24.10.2019 року.

ГоловуючийС. А. Потеряйко