Справа № 260/108/19
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 жовтня 2019 року

Київ

справа № 260/108/19

адміністративне провадження № К/9901/28486/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Континент» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2019 у справі №260/108/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Континент» до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2019 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ "Євро Континент" на рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі, предметом спору у якій було визнання протиправним і скасування рішення контролюючого органу, яким збільшено суми грошового зобов`язання з мита на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності та з податку на додану вартість за штрафними санкціями на загальну суму 10291,24 грн.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності. Такий перелік не є вичерпним.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

З огляду на обставини, встановлені судовими рішеннями, предметом спору у цій справі є визнання протиправними та скасування рішень контролюючого органу, на підставі якого може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у загальній сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( 10291,24 грн < 192100 грн).

На підставі наведеного, оцінивши характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, встановивши відсутність ознак необхідності розгляду цієї справи виключно за правилами загального позовного провадження, колегія суддів вважає, що ця справа є справою незначної складності.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що вищезгадану касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Скаржник посилається на те, що ним виявлено неоднакове застосування судами апеляційної інстанції норм права, а тому ця справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Оцінивши доводи скаржника та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України є необґрунтованими, оскільки на поточний день ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.

Посилання скаржника на неоднакове застосування судами норм права у подібних правовідносинах, для прикладу наведено справу №857/3734/19 є безпідставними, оскільки правовідносини є відмінними від тих, які виникли між позивачем та ГУ ДФС у цій справі, зокрема щодо встановлених обставин, на підставі оцінки яких суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову. Так, у зазначеній справі уповноважений орган Австрії підтвердив справжність сертифіката, проте вказав про формальну помилку при його видачі. Натомість, у цій справі суди встановили, що листом уповноваженого органу Словацької Республіки не підтверджено автентичності документів походження товарів, які використовувалися позивачем для визначення країни походження транспортних засобів.

Крім того, з огляду на зміст касаційної скарги, вона не містить посилання на постанову Верховного Суду, у якій по іншому, ніж у цій справі, застосовано норми матеріального права.

Інші обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Згідно пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 257, 328, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Континент» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2019 у справі № 260/108/19 .

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Н.Є. Блажівська

І.Л. Желтобрюх ,

Судді Верховного Суду