Справа № 9901/202/19
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 жовтня 2019 року

Київ

справа №9901/202/19

адміністративне провадження №П/9901/202/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В.М.,

Желтобрюх І.Л.,

Стрелець Т.Г.,

Шарапи В.М.,

секретар - Мовчан А.В.,

за участю

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Таркаєвої О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України

про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2019 року до Верховного Суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення від 18.03.2019 №34/ко-19 про визначення, що суддя апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_2 за результатами кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді набрав 644,4 бала, визнання судді апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_2 таким, що не відповідає займаній посаді, внесення до Вищої ради правосуддя подання з рекомендацією про звільнення з посади судді апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, Судом на обговорення поставлено питання про можливість закриття провадження у справі в частині позовних вимог з огляду на приписи частини 8 статті 101 Закону №1402-VIII.

Представник позивача просив вирішити вказане питання на розсуд суду.

Представник відповідача проти закриття провадження в частині позовних вимог не заперечувала.

Суд зазначає, що оскаржуваним у цій справі рішенням Комісії від 18.03.2019 №34/ко-19 визначено, що суддя апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_2 за результатами кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді набрав 644,4 бала; визнано суддю апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_2 таким, що не відповідає займаній посаді; вирішено внести до Вищої ради правосуддя подання з рекомендацією про звільнення з посади судді апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_2 .

Аналізуючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, Верховний Суд виходить з такого.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Завданням адміністративного судочинства, як визначено у частині 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

У пункті 53 рішення від 8 квітня 2010 року у справі "Меньшакова проти України" ЄСПЛ зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням, у випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A, № 93).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України від 21 грудня 2016 року №1798-VIII "Про Вищу раду правосуддя" питання про звільнення судді з підстави, визначеної підпунктом 4 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України, розглядаються на засіданні Вищої ради правосуддя в пленарному складі на підставі подання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону. Оскарження рішення про звільнення судді за результатами оцінювання відбувається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Згідно частини 7 статті 101 Закону №1402-VIII рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України можуть бути оскаржені до суду з підстав, установлених цим Законом.

Частиною 8 статті 101 Закону №1402-VIII передбачено, що рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо надання рекомендацій можуть бути оскаржені тільки разом із рішенням, ухваленим за відповідною рекомендацією.

Тобто, рішенням щодо звільнення судді з посади є відповідне рішення Вищої ради правосуддя, прийняте за результатами розгляду подання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

З огляду на вищенаведені приписи законодавства, рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 18.03.2019 №34/ко-19 в частині вирішення питання про внесення до Вищої ради правосуддя подання з рекомендацією про звільнення з посади судді апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_2 окремо не підлягає судовому контролю, а може бути оскаржене тільки разом із рішенням, ухваленим за відповідною рекомендацією.

Однак, у цій справі відсутні відомості про прийняття Вищою радою правосуддя відповідного рішення за результатами розгляду подання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про звільнення позивача з посади судді.

Зважаючи на обставини, у зв`язку з якими ОСОБА_2 звернувся до адміністративного суду, і наведене вище правове регулювання цих відносин, Суд вважає, що даний позов у наведеній вище частині позовних вимог подано передчасно, що свідчить про наявність підстав для закриття провадження у цій справі у вказаній частині позовних вимог через фактичну відсутність юридичного спору, який підлягав би розгляду в судовому порядку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 239 Кодексу, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Оскільки на цей час розгляд цього спору щодо позовних вимог про скасування рішення від 18 березня 2019 року №34/ко-19 в частині вирішення питання про внесення до Вищої ради правосуддя подання з рекомендацією про звільнення з посади судді апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_2 перебуває поза межами не лише адміністративної юрисдикції, але й не належить до юрисдикції жодного іншого суду, підстав для роз`яснення позивачеві, до суду якої юрисдикції належить його вирішення, немає.

Керуючись статтями 238, 243, 248, 257, 262, 266, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №9901/202/19 за позовом ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення від 18 березня 2019 року №34/ко-19 в частині вирішення питання про внесення до Вищої ради правосуддя подання з рекомендацією про звільнення з посади судді апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_2 - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 23 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя Н.А. Данилевич

Судді В.М. Бевзенко

І.Л. Желтобрюх

Т.Г. Стрелець

В.М. Шарапа