Справа № 580/2572/19
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року справа № 580/2572/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області до фермерського господарства Мрія-Агро І про стягнення коштів з рахунків у банках,

встановив:

16 серпня 2019 року до суду з позовною заявою звернулось Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18000) з адміністративним позовом до фермерського господарства Мрія-Агро І (19033, Черкаська область, Канівський район, с. Полствин, ), в якому просить стягнути кошти з рахунків у банках відповідача на користь бюджету через позивача в рахунок погашення податкового боргу в сумі 99394,22 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідач порушив вимоги Податкового кодексу України внаслідок чого має непогашений податковий борг перед бюджетом у сумі 99394,22 грн. Станом на день звернення до суду вказана заборгованість добровільно непогашена у відповідності до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а тому є необхідність її стягнення в судовому порядку.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 21.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Рекомендоване поштове відправлення із копією ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження в адміністративній справі направлено за адресою: 19033, Черкаська область, Канівський район, с. Полтсвин, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Поштове відправлення повернуто до суду 23.09.2019 за закінченням встановленого строку зберігання.

Приписами Кодексу адміністративного судочинства України не врегульовано наслідки повернення рекомендованого поштового відправлення із копією ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі.

При цьому, згідно з частиною 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

З огляду на зазначені приписи суд застосовує частину 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Беручи до уваги, що відповідач не отримав копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі від 21.08.2019 з незалежних від суду причин, вважається що копія ухвали отримана відповідачем належним чином.

Відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані суду письмові докази, доводи сторін, викладені у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, суд встановив таке.

Відповідач фермерське господарство «Мрія-Агро І» () 28.09.1992 зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в державній податковій інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області як платник податків та зборів.

Відповідач подав до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області:

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 01.05.2017 на суму 19845,00 грн;

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 19.07.2017 на суму 595,00 грн;

- податкову декларацію з податку на додану вартість № від 19.07.2017, терміном сплати до 30.07.2017 на суму 7473 грн.;

- податкову декларацію з податку на додану вартість № від 18.09.2017, терміном сплати до 30.09.2017 на суму 3600 грн.;

- податкову декларацію з податку на додану вартість № від 19.10.2017, терміном сплати до 30.10.2017 на суму 15000 грн.;

- податкову декларацію з податку на додану вартість № від 19.12.2017, терміном сплати до 30.12.2017 на суму 15333 грн.;

- податкову декларацію з податку на додану вартість № від 16.01.2018, терміном сплати до 30.01.2018 на суму 5180 грн.;

- податкову декларацію з податку на додану вартість № від 19.04.2018, терміном сплати до 30.04.2018 на суму 10000 грн.;

- податкову декларацію з податку на додану вартість № від 18.07.2018, терміном сплати до 30.07.2018 на суму 3000 грн.;

- податкову декларацію з податку на додану вартість № від 17.12.2018, терміном сплати до 30.12.2018 на суму 3500 грн.;

- податкову декларацію з податку на додану вартість № від 17.01.2019, терміном сплати до 30.01.2019 на суму 700 грн.;

- податкову декларацію з податку на додану вартість № від 18.04.2019, терміном сплати до 30.04.2019 на суму 2140 грн.;

- податкову декларацію з податку на додану вартість № від 16.05.2019, терміном сплати до 30.05.2019 на суму 17533 грн.;

- податкову декларацію з податку на додану вартість № від 18.06.2019, терміном сплати до 30.06.2019 на суму 6051 грн.

Таким чином, згідно інтегрованої картки платника податків та розрахунку суми податкового боргу заборгованість відповідача з податку на додану вартість з урахуванням несплаченої пені у сумі 4258 грн. 77 коп. становить 99394 грн. 22 коп.

Відповідачу була направлена податкова вимога форми Ю від 14.03.2017 від 665-23.

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України.

Згідно пункту 202.1 статті 202 Податкового кодексу України звітним (податковим) періодом з податку на додану вартість є календарний місяць.

Згідно підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків), протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Таким чином, податкові зобов`язання з податку на додану вартість, самостійно визначені відповідачем у податкових деклараціях та уточнюючих розрахунках з податку на додану вартість є узгодженими.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відтак, відповідач, подавши податкові декларації з податку на додану вартість, зобов`язаний був сплатити визначені ним самостійно податкові зобов`язання з податку на додану вартість, однак покладений на нього обов`язок самостійно узгоджених податкових зобов`язань не виконав.

Згідно статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Відповідач подав до контролюючого органу уточнюючі розрахунки з податку на додану вартість № від 01.05.2017 за 01.05.2017, № від 19.07.2017, однак податкові зобов`язанні згідно вказаних розрахунків не сплатив.

Згідно з пунктом 57.1. статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов?язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з абзацом 1 пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов?язання.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 та 95.3 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З огляду на зазначене, враховуючи, що відповідач податковий борг з податку на додану вартість у сумі 99394,22 грн не сплатив, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб?єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб?єкта владних повноважень, пов?язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 241-245, 250 Кодексу адміністративного судочинства України

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути кошти з рахунків у банках, обслуговуючих фермерське господарство Мрія-Агро І (19033, Черкаська область, Канівський район, с. Полствин, ) в дохід бюджету через Головне управління ДФС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ) у рахунок погашення податкового боргу в сумі 99394 (дев?яносто дев?ять триста дев?яносто чотири) грн 22 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складене 21.10.2019.

Суддя В.П. Тимошенко