Справа № 127/27136/19
Суддя: Ковбаса Ю. П.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/466/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2019 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковбаса Ю.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Кріта Артура Петровича про скасування постанови серії ЕАК № 1525597 від 16.09.2019, у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Кріта Артура Петровича про скасування постанови серії ЕАК № 1525597 від 16.09.2019, у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач мотивував адміністративний позов наступним.

16.09.2019, поліцейським УПП у Вінницькій області капралом поліції Крітом А.П., було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1525597, про те, що 16.09.2019, о 09 год. 49 хв. в м. Вінниця по вул. Пирогова, 49, водій ОСОБА_1 здійснив зупинку (стоянку) транспортного засобу марки «КІА RІО», р/н НОМЕР_1 , на проїжджій частині в другому ряду, чим порушив вимоги п. 15.4 ПДР України Порушення правил стоянки, розміщення транспортних засобів на проїзній частині в два і більше ряди.

На думку позивача постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він правопорушення у якому його визнав винним інспектор поліції не здійснював та ПДР України не порушував.

Також позивач в поданому до суду позові вказував, що інспектором грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

Крім того, позивач стверджує, що при розгляді на місці 16.09.2019 року справи про притягнення позивача відповідачем до адміністративної відповідальності, позивач заявив клопотання забезпечити йому можливість скористатися правовою допомогою адвоката, для чого просив відповідача відкласти розгляд провадження на одну добу, з тим, щоб позивач міг укласти договір з адвокатом. Після цього прохання відповідач сів до службового автомобіля та через деякий час повернувся та повідомив, що ним прийнято рішення про відмову в клопотанні позивача і винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 вважає, що відповідач порушив його право на захист, передбачене ст. 59 Конституції України, відмовивши в клопотанні скористатися правовою допомогою адвоката. Крім того, ігнорував додаткові клопотання про перенесення розгляду справи, з метою підготовки до її розгляду. На зауваження, щодо незаконності його дій, відповідач не реагував. На підставі викладеного, позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, адже, на його думку, протиправність оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності полягає у недостовірності фактичних обставин, зазначеній у ній, щодо порушень водієм ПДР, у безпідставному застосуванні ст. 122 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях водія складу адміністративного проступку, а також у порушенні процедури прийняття відповідачем оскаржуваної постанови та грубо порушено право позивача на захист.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак надав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач, в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, також просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Крім того, надіслав відзив на адміністративний позов з диском відеофіксацією, на якому зафіксовано порушення ПДР ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 16.09.2019 року поліцейським УПП у Вінницькій області капралом поліції Крітом А.П., було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1525597, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

З пояснень позивача вбачається, що він повністю не погоджується зі змістом постанови про накладення адміністративного стягнення та вважає її незаконною, адже йому не надали право скористатися послугами адвоката.

Крім того, в оскаржуваній постанові відповідач вказує про те, що «16.09.2019 09:49:44 в м. Вінниця, вул. Пирогова, 49, водій здійснив зупинку (стоянку) ТЗ на проїжджій частині в другому ряду, чим порушив п.15.4 ПДР - Порушення правил стоянки, розміщення ТЗ на проїзній частині в два і більше ряди», однак обставини вчинення правопорушення не відповідають дійсності, оскільки позивач 16.09.2019 09:49:44 в м. Вінниця, вул. Пирогова, 49 не здійснював стоянку транспортного засобу та транспортний засіб не було поставлено на проїзній частині в два і більше ряди.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з пунктом 15.4 розділу 15 «ЗУПИНКА і СТОЯНКА» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України від 10 жовтня 2001 p. N 1306: транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Зважаючи на викладені в Постанові норми та обставини, і посилання саме на п. 15.4 ПДР позивач робить висновок про те, що оскаржуваною Постановою позивача притягнуто до відповідальності саме за порушення правил стоянки, а не зупинки оскільки п. 15.4 ПДР не регулює правила зупинки.

Відповідно до п. 1.10 ПДР стоянка - це припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери відповідача за 16.09.2019 року наданого представником відповідача разом із відзивом на позовну заяву вбачається, що позивач пояснив відповідачеві, що не вимикав двигуна, а автомобіль був зупинений менше 5-ти хвилин, так як позивач мав намір запаркувати свій автомобіль біля тротуару перед центральним входом до ринку «Урожай», звідки збиралась виїхати інша автівка.

Також, як вбачається з відеозапису з відео реєстратора, розміщеного на лобовому склі автомобіля, наданого позивачем, автомобіль позивача не зупинявся більше ніж на 5 хвилин, а також вбачається момент під`їзду до місця зупинки та тривалість зупинки до наступного руху, після чого автомобіль позивача був зупинений за вимогою відповідача.

Перебування автомобіля позивача в місці зупинки менше 5-ти хвилин вказує на відсутність передбачених п. 1.10. ПДР ознак стоянки автомобіля, що виключає порушення позивачем вимог п.15.4 ПДР, який забороняє виключно стоянку автомобіля на проїзній частині в два і більше ряди.

Крім того, з відеозапису з відео реєстратора, розміщеного на лобовому склі автомобіля, наданого позивачем вбачається, що автомобіль позивача зупинився справа за межами розмітки "1.6", тобто за межами проїзної частини.

Оскільки автомобіль позивача зупинився за межами проїзної частини, то на позивача не розповсюджувалась дія п.15.4 ПДР, яким заборонено ставити транспортні засоби в два і більше ряди саме на проїзній частині.

Тому, відомості в оскаржуваній Постанові про те, що автомобіль позивача знаходився на проїжджій частині не відповідають дійсності, спростовуються поясненнями позивача та електронними (відеозаписами) та письмовими (схема, фотокартка) доказами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

З приводу доводів позивача щодо неправомірності розгляду справи про адміністративне правопорушення з відмовою в отриманні права на захист, суд зазначає наступне.

У рішенні Конституційного суду України від 26 травня 2015 року по справі №5-рп/2015 (п. 2.3) зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу (у редакції Закону №767-VII від 23.02.2014) визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, КСУ зазначив, що перелік адміністративних правопорушень, які підлягають розгляду у скороченому провадженні (тобто фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення) є вичерпним і може бути змінений лише законом, зокрема, такий перелік порушень передбачений ч. 1 та ч. 2 ст. 258 Кодексу (у редакції Законами № 767-VII від 23.02.2014).

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.15р. № 596-VIII, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП (в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII), протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, згідно з положеннями ч. 2,3,4,5 ст. 258 КУпАП законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення, в тому числі, справи відносно позивача.

У зв`язку з цим, відповідач мав право розглянути справу у скороченому провадженні та на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до статті 1 КУпАП, його завданням є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За частинами 1 та 2 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Тобто наявність події адміністративного правопорушення є обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка доводиться шляхом надання доказів.

З тексту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач здійснив зупинку (стоянку) транспортного засобу, на проїжджій частині в другому ряду, чим порушив вимоги п. 15.4 ПДР України.

При розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, позивач заявив клопотання про забезпечення йому можливість скористатися правовою допомогою адвоката, для чого просив відповідача відкласти розгляд провадження на одну добу, з тим, щоб позивач міг укласти договір з адвокатом. Однак інспектором поліції при винесені постанови серії ЕАК № 1525597 від 16.09.2019 необґрунтовано відмовлено у такому клопотанні, що також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери відповідача та відеозаписом з мобільного телефону позивача. Між тим, всупереч даним вимогам, відповідач в судове засідання не з`явився, а у своєму відзиві не довів правомірність відмови позивачу у задоволенні його клопотання про участь захисника при розгляді справи про адміністративне правопорушення, що підтверджує порушення працівником поліції процедури розгляду справи, та порушення права позивача на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, що гарантоване статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6 Конституції).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Також, стосовно процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. за № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу III Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 1211, 1212, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 1241, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 1321, частинами шостою і одинадцятою статті 1331, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу III Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу III Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

З наявних матеріалів справи, не вбачається, що відповідачем під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 дотримано п. 9-10 розділу III Інструкції, чим порушено порядок її розгляду.

Крім того в силу ч. 1 п. 5 ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу, у випадках передбачених законом ця допомога надається безоплатно.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права.

Відповідно до ч. 1 п. 5 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 3. ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не надано суду достовірних доказів в підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 своїми діями порушив ПДР України, а також те, що відповідачем порушено процедуру розгляду справитому суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо складання оскаржуваної постанови, та вважає, що постанова підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 33, 122, 293 КУпАП, ст. 90, 77, 227, 228, 241 246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1525597 від 16.09.2019, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадженні по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя