Справа № 754/11072/19
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/388/19
РІШЕННЯ

Іменем України

15 жовтня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Панченко О.М.,

за участю:

секретаря судових засідань - Яцюк М.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Волинської митниці Державної фіскальної служби України від 19.12.2018 року у справі про порушення митних правил № 7223/20500/18, якою його, притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходу громадян на суму 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень України, та закрити провадження у даній справі.

В обґрунтування поданої заяви позивач вказує наступне. 26.08.2018 року позивач ввіз на митну територію України транспортний засіб «Volkswagen Polo», країна реєстрації Литва, номер кузова НОМЕР_1 в режимі транзит, з метою особистого користування.

У подальшому, позивачем було розмитнено даний транспортний засіб та сплачено митні платежі на загальну суму 50000,00 грн. Ці митні платежі включали суму штрафу у розмірі 8500 грн. до державного бюджету, яку було вказано як добровільний внесок.

20.07.2019 року позивачем було отримано за місцем роботи постанову в рамках виконавчого провадження № 58594532, відкритого на підставі постанови № 7223/20500/18. Згідно постанови Волинської митниці ДФС від 19.12.2018 року у справі №7223/20500/18 позивача було визнано винним у вчинені порушення митних правил, відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу України і накладено штраф на користь держави в сумі 8500 грн.

Як зазначає позивач, про час та дату розгляду цієї постанови він не був сповіщений та при розгляді справи не був присутній, таким чином в порушення вимог приписів ст. 526 Митного кодексу України було прийнято постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу без його присутності. Отже, жодних фактів та доказів, які могли істотно вплинути на результати винесеного рішення він надати не міг. Крім того, звертає увагу суду на те, що досі йому не надслано оскаржуваної ним постанови Волинської митниці ДФС.

Позивач зазначає, що він, коли розмитнив свій автомобіль «Volkswagen Polo», сплатив усі митні платежі та сплатив добровільний внесок у розмірі 8500 грн., про що є відповідні докази, а саме: копія квитанції про сплату митних платежів, копія електронної декларації, на підставі цього відповідно до ч. 1 ст. 58, ст. 61 Конституції України, ч. 2 ст. 531 Митного кодексу України позивач повинен бути звільнений від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470 Митного Кодексу України за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Позивач вважає, що відповідач порушує його права, не виконуючи приписи Конституції України та Митного кодексу України. За таких обставин позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2019 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Панченко О.М.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01.08.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням терміну для усунення недоліків позовної заяви.

08.08.2019 року позивач подав до канцелярії Деснянського районного суду м. Києва письмову заяву про усунення недоліків, на виконання вимог ухвали суду від 01.08.2019 року, з додатками.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.08.2019 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві.

Представник відповідача Волинської митниці ДФС в судове засідання не з`явився, проте подав до суду відзив на позову заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Відзив обґрунтований тим, що під час здійснення митного контролю та перевірки інформації, в програмно-інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДФС було встановлено, що 26.08.2018 року ОСОБА_1 було ввезено автомобіль марки «Volkswagen Polo», р.н.з. ( НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 , в митному режимі «транзит» через м/п «Ягодин» Волинської митниці ДФС на митну територію України. Таким чином, позивач перевищив встановлений ст. 95 МК України строк транзитного перевезення більше ніж на 10 днів. ОСОБА_1 щодо неможливості вивезення транспортного засобу «Volkswagen Polo», р.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 до органів ДФС не звертався. 30.10.2018 року ОСОБА_1 було викликано на митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС для дачі пояснень, однак ОСОБА_1 на виклик до митного посту «Ягодин» не з`явився, транспортний засіб не вивіз. По даному факту було складено протокол про порушення митних правил від 24.11.2018 року за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та призначено розгляд справи. Позивач на розгляд справи не прибув, тому розгляд відбувся за його відсутності. Копію постанови від 19.12.2018 року було направлено супровідним листом від 21.12.2018 року. З огляду на наведене, представник Волинської митниці ДФС вважає, що Волинською митницею ДФС правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просить відмовити у позові в повному обсязі.

Суд, вивчивши адміністративну справу, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини, дійшов такого.

Судом встановлено, що 26.08.2018 року о 03 год. 27 хв. через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС було ввезено автомобіль марки «Volkswagen Polo», р.н.з. ( НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , в режимі транзит з метою особистого користування останнього.

Під час здійснення контролю за додержанням ОСОБА_1 строків транзитного переміщення автомобіля марки «Volkswagen Polo», р.н.з. ( НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 , було встановлено, що станом на 24.11.2018 року в автоматичній системі митного оформлення (АСМО) «Інспектор» та базі даних Єдиної автоматичної інформаційної системи Держмитслужби (ЄАІС) відсутня інформація про доставлення зазначеного транспортного засобу до митниці призначення або переміщення його в інший митний режим, тобто інформація про вивезення зазначеного транспортного засобу відсутня.

Зі змісту позову та доданих матеріалів судом встановлено, що лише 20.07.2019 року позивачу стало відомо про існування оскаржуваної постанови № 7223/20500/18 від 19.12.2018 року ухваленої заступником начальника Волинської митниці ДФС Германом В.М., який розглянувши матеріали справи про порушення митних правил, розпочатої 24.11.2018 року відносно ОСОБА_1 визнав, останнього винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3ст. 470 Митного кодексу України, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500,00 грн.

З постанови вбачається, що справу розглянуто без присутності ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст. 526 Митного кодексу України. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , направлялося повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 530 Митного кодексу України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду.

Згідно п. 3 ст. 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

При складанні постанови № 7223/20500/18 від 19.12.2018 року заступником начальника Волинської митниці ДФС Германом В.М. було розглянуто матеріали справи про порушення митних правил, розпочатої 24.11.2018 року за ознаками вчинення громадянином ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених ч. 3ст. 470 МК України. Під час винесення даної постанови заступник начальника Волинської митниці ДФС Герман В.М. виходив з того, що ОСОБА_1 26.08.2018 року о 03 год. 27 хв. було ввезено через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС транспортний засіб «Volkswagen Polo», р.н.з. ( НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 та станом на 24.11.2018 його не вивезено та в інший митний режим не заявлено. ОСОБА_1 було викликано рекомендованим листом на митний пост «Ягодин» для надання пояснень щодо не вивезення вказаного транспортного засобу, а також щодо вирішення питання про складання протолу про порушення митних правил. Проте, ОСОБА_1 на виклик митного посту «Ягодин» не з`явився. Отже, ОСОБА_1 перевищив встановлений строк транзиту транспортного засобу більше ніж на десять діб у зв`язку з чим, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 8500 гривень України. Тобто, заступник начальника Волинської митниці ДФС Герман В.М. розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , чим позбавив останнього можливості реалізувати свої права, користуватися юридичною допомогою захисника.

Відповідно до Закону України від 08.11.2018 року № 2612-VIII Розділ XXI Прикінцеві та перехідні положення Митного кодексу України доповнено пунктами 9-2 та 9-3.

Пунктом 9-3 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України (на час спірних правовідносин) встановлено, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

09 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №1077 «Про затвердження Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України та внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 і від 4 червня 2007 р. № 79».

Відповідно до п. 1 Тимчасового порядку даний порядок визначає механізм виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та ввезені громадянами на митну територію України в період з 1 січня 2015 р. до 25 листопада 2018 р., а також:

1.перебувають у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, поміщення в який здійснювалося шляхом вчинення дій, усного декларування або декларування з використанням іншого документа, ніж митна декларація, на бланку єдиного адміністративного документа;

2.перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, були вивезені за межі митної території України після 25 листопада 2018 р. та ввезені повторно.

Згідно пункту 11 Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2017 року № 1077, сплата належних митних платежів, а також коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбачених пунктом 9-3 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України під час здійснення митного оформлення транспортного засобу, покладається на декларанта або на особу, уповноважену на це декларантом. Зазначені митні платежі та кошти сплачуються згідно з електронною митною декларацією, за якою здійснюється декларування такого транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу).

Митне оформлення транспортного засобу, щодо якого не порушені строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється без сплати до державного бюджету коштів, передбачених пунктом 9-3 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 16 зазначеного Тимчасового порядку, завершення у встановленому порядку митного оформлення транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) та добровільна сплата декларантом до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 Митного кодексу України, за порушення митних правил стосовно випущеного для вільного обігу транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно ч.1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 531 Митного Кодексу України підстави для скасування або зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил:

1.Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є:

1)відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2)необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду;

3)невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4)винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;

5)неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;

6)накладення стягнення, не передбаченого Цим Кодексом.

2.Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Згідно ч. 1 ст. 529 Митного кодексу України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

На підставі ч. 6 ст. 530 Митного кодексу України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому КАС України.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 288 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящій орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КпАП України.

Скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом (ч. 4 ст. 529 МК України).

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ч. 1 ст. 381 МК України передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Статтею 93 МК України, визначено вимоги до переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі транзиту, що повинні, зокрема бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Статтею 95 МК України, встановлені строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

З наведеного вбачається, що приписами МК України, передбачені права осіб на ввезення на територію України транспортних засобів в режимі транзиту, але за умови дотримання певних обов`язків та строків.

Частиною 3 ст. 470 МК України передбачено, що за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначив Європейський Суд з прав людинив рішенніу справі Корнєв і Карпенко проти України (Заява № 17444/04) 21.10.2010 року, вимоги п. 3ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід розглядати як конкретний аспект права на справедливий судовий розгляд, гарантований п. 1 ст. 6 Конвенції, що передбачає право мати час та можливості, необхідні для підготовки свого захисту, що означає, що підготовка основного захисту в його інтересах охоплює все, що є необхідним для підготовки основного розгляду справи. Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без обмежень можливості надання суду, який розглядає справу, всіх відповідних аргументів захисту і, таким чином, вплинути на результат провадження. Питання адекватності часу та можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи. Обмеження зазначених прав є порушенням п. 3 ст. 6 Конвенції, взятого в поєднанні з п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно п.1ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Разом з цим, відповідно до п. 4 ст. 526 цього ж Кодексу, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Пунктом 1 ст. 525 МК України передбачені строки розгляду справи про порушення митних правил, у якому зазначено, що справа про порушення митних правил розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що митним органом винесено оскаржувану постанову про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, при цьому не маючі доказів про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, доказів про обізнаність останнього про розгляд відповідачем складеного відносно ОСОБА_1 протколу про порушення митних правил, також й відсутнє клопотання про перенесення розгляду справи, тому цей факт, позбавив позивача можливості користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

В зв`язку із зазначеним суд вважає, що під час розгляду посадовою особою по даній справі, було порушено право ОСОБА_1 на захист, що відповідно до п. 2 ч. 1ст. 293 КУпАП є підставою для скасування постанови.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, а саме листа Волинської митниці ФДС про виклик позивача, а також листа про направлення позивачу копії оскаржуваної постанови, вказано в адресі ОСОБА_1 поштовий індекс, який не відповідає індексу позивача, що як наслідок призвело до розподілу надіслання даних поштових листів за адресою будівлі не позивача по справі.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу при розмитненні автомобіля «Volkswagen Polo», р.н.з. ( НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 було нараховано митні платежі: 8500, 00 грн., 4696,96 грн., 14674,72 грн., 21707,02 грн., всього - 49 578,70 грн. Згідно квитанції № 0.0..1 від 26.12.2018 року позивачем було сплачено суму митних платежів - 50 000,00 грн.

Проте, постановою заступника начальника Волинської митниці ДФС Герман В.М. від 19.12.2018 року було накладено на позивача по справі адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 8500,00 грн., що свідчить про повторне стягнення з ОСОБА_1 суми штрафу в даному розмірі, що суперечить нормам ст. 61 Конституції України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що Волинською митницею ДФС не дотримано процедуру розгляду справи про порушення митних правил, оскільки позивача не було належним чином повідомлено про час та місце такого розгляду, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, постанова заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа В.М. винесена з порушенням норм ст. 61 Конституції України.

Таким чином, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 251, 254, 268, 280, 288, 289, 293 КУпАП, ст. ст. 49, 50, 57, 470, 486, 529, 530, 531, 532, 533 Митного кодексу України, ст. ст. 2, 6, 8, 10, 19, 46, 72, 77, 90, 205, 242-246, 250-251, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Волинської митниці Державної фіскальної служби України від 19.12.2018 року у справі про порушення митних правил 7223/20500/18, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходу громадян на суму 8500,00 гривень України.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 470 Митного Кодексу України закрити.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 21.10.2019 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Панченко