Справа № 540/2194/19
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/2194/19

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Ковбій О.В., перевіривши виконання вимог статей 160-168 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства геодезії, картографії та кадастру "Херсонгеоінформ" про визнання відмови в розробці технічної документації із землеустрою протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:

- неприйняття Державним підприємством геодезії, картографії та кадастру "Херсонгеоінформ" до виконання замовлення ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації, встановлення меж в натурі (на місцевості) земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , з метою визначення меж цієї земельної ділянки та внесення відомостей до Державного земельного кадастру", - визнати протиправною бездіяльністю.

- з метою усунення порушення особистих прав та інтересів громадянина ОСОБА_1 зобов`язати Державне підприємство геодезії, картографії та кадастру "Херсон- геоінформ" прийняти до виконання замовлення ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації, встановлення меж в натурі (на місцевості) земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , з метою визначення меж цієї земельної ділянки та внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Так, ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 24.06.2010 року у справі №2-4627/10 за ним визнано право власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

23.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонської міської ради з письмовим клопотанням про надання дозволу на виготовлення технічної документації з інвентаризації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . На своє клопотання позивачем отримано листа за підписом в.о. директора Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради від 12.08.2019 р. № К-4450, з якого, як він зазначає йому стало зрозуміло, що розглядати по суті подане клопотання та приймати по ньому рішення Херсонська міська рада не буде.

За вказаних обставин позивачем подано до Херсонського окружного адміністративного суду позов до Херсонської міської ради про визнання бездіяльності даного органу місцевого самоврядування протиправною та про зобов`язання вчинити певні дії. За цим позовом наразі здійснюється провадження.

Далі ОСОБА_1 стверджує, що ним 09 вересня 2019 року ОСОБА_1 надіслано на адресу Державного підприємства геодезії, картографії та кадастру "Херсонгеоінформ" замовлення на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації, встановлення меж в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з метою визначення меж земельної ділянки та внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

У відповідь, позивачем отримано лист від 19.09.2019 року№1/540 з відмовою у прийнятті до виконання замовлення.

ОСОБА_1 вважає таку відмову протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 160, 161,171 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , суд дійшов наступних висновків.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами п. 1 ч. 1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати такий спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Спір у цій справі виник між ОСОБА_1 та підприємством - потенційним розробником технічної документації.

Відповідно положень ст. 22 Закону України "Про землеустрій" землеустрій здійснюється на підставі:

а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою;

б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою;

в) судових рішень.

Згідно ч.2 ст. 26 Закону України "Про землеустрій" розробниками документації із землеустрою є:

юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою.

фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором.

З огляду на зазначене, слід дійти висновку, що відносини між замовником технічної документації з землеустрою та її розробником мають договірний характер. Розробником документації із землеустрою можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Публічно-владних управлінських функцій розробник документації із землеустрою не здійснює.

Згідно детальної інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що знаходиться в публічному доступі за електронним посиланням https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch Державне підприємство геодезії, картографії та кадастру "Херсонгеоінформ", що виступає відповідачем у справі, є державним підприємством, видом діяльності якого є діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (КВЕД 71.12).

Таким чином, відповідач у даному позові не є суб`єктом владних повноважень, а є юридичною особою, яка здійснює господарську діяльність, у тому числі з розробки документації із землеустрою. В свою чергу, позовні вимоги ОСОБА_1 є вимогами про зобов`язання відповідача укласти договір на виконання робіт.

Наведене свідчить про відсутність в досліджених правовідносинах ознак публічно-правового спору, отже позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

За правилами ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

У п. 24 рішення в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

З позовної заяви вбачається, що предметом спору є вимоги ОСОБА_1 про спонування відповідача укласти договір на виконання робіт з метою подальшої реалізації позивачем особистих майнових (цивільних) прав.

Зазначені правовідносини врегульовані нормами цивільного законодавства та не мають відношення до адміністративного судочинства ані за предметом розгляду ані за суб`єктним складом учасників спірних правовідносин.

Тобто, у справі, що розглядається, існує спір про право цивільне, а тому він не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Щодо посилання ОСОБА_1 на судову практику Великої палати Верховного Суду у справах №536/233/16-ц, №127/16433/17, №820/4219/17, суд зазначає, що в перелічених справах відповідачами є суб`єкти владних повноважень (органи місцевого самоврядування або управління Держгеокадастру), предметом спору є правовідносини, що виникли під час здійснення ними владних (управлінських) функцій з розпорядження земельними ділянками (надання дозволу на розробку проекту землеустрою або затвердження проектної документації). Тобто, перелічені справи не є аналогічними даному спору ані за суб`єктним складом, ані за характером спірних правовідносин.

Таким чином, даний спір не відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.170, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства геодезії, картографії та кадастру "Херсонгеоінформ" про визнання відмови в розробці технічної документації із землеустрою протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що розгляд зазначеної позовної заяви віднесено до юрисдикції цивільних судів.

Вказати позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Позовну заяву разом із усіма доданими до неї документами повернути позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 109020100