Справа № 440/1694/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 р.Справа № 440/1694/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представника позивача Чаплинського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 02.08.19 року по справі № 440/1694/19

за позовом Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1

до Управління Держпраці у Полтавській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Полтавській області, в якій просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ПЛ3746/170/НД/СПТД-ФС від 11 квітня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що спірна постанова винесена відповідачем без достатніх на те правових підстав. Крім того, зазначив про порушення відповідачем порядку розгляду його справи, а також вказував на те, що заходи контролю Управлінням Держпраці у Полтавській області здійснені та оформленні з порушеннями чинного законодавства.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що інспекційне відвідування, проведене інспектром Управління Держпраці в Полтавській області разом з працівником Національної поліції України, здійснено з цілим рядом порушення норм законодавства України, а суд першої інстанції не дослідив жодних доводів позивача.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, відповідач зазначив, що Управління Держпраці у Полтавській області мало всі підстави щодо здійснення інспекційного відвідування та діяло відповідно до норм чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні просив рішення суду першої інстанції скасувати, з підстав зазначених в апеляційній скарзі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасникв справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 зареєстрований 10 листопада 2004 року як фізична особа-підприємець, що підтверджується випискою з ЄДР.

Свою господарську діяльність позивач здійснює у сфері переробки молока, виробництва масла та сиру за адресою: с. Василівка, Чутівський район, Полтавська область.

14 березня 2019 року на адресу відповідача надійшов лист Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про наявність оперативної інформації про допуск позивачем до роботи найманих працівників без оформлення з ними трудових відносин № 2028/39/115/01-2019 від 13 березня 2019 року. Вищевказане звернення містить клопотання про ініціювання перевірки ФОП ОСОБА_1 на предмет дотримання останнім вимог трудового законодавства.

За наслідками вивчення вищевказаної інформації Управлінням Держпраці у Полтавській області винесено наказ від 18 березня 2019 року № 67-П "Про проведення заходів державного контролю", відповідно до пункту 1.9 якого наказано провести інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання останнім вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин.

На підставі наказу від 18 березня 2019 року № 67-П "Про проведення заходів державного контролю" відповідачем оформлено направлення від 18 березня 2019 року № 550 на проведення заходу державного контролю на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин та оплати праці.

На підставі вищевказаного направлення уповноваженою особою відповідача 18 березня 2019 року здійснено спробу проведено інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , однак працівником позивача інспектора Управлінням Держпраці у Полтавській області на територію виробництва допущено не було, що відображено в акті про неможливість проведення інспекційного відвідування від 19 березня 2019 року № ПЛ3746/170/НД.

У подальшому начальником Управління Держпраці у Полтавській області справу про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу призначено до розгляду на 10:20, 11 квітня 2019 року в приміщенні Управління Держпраці у Полтавській області за адресою м. Полтава, вул. Пушкіна, 119. Вищевказане рішення разом з запрошенням на розгляд справи від 29 березня 2019 року № 02-12/2125 отримано позивачем 01 квітня 2019 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

За наслідками розгляду справи, відповідачем винесено постанову про накладення штрафу від 11 квітня 2019 року № ПЛ3746/170/НД/СПТД-ФС в розмірі 417300,00 грн., примірник якої 18 квітня 2019 року позивачем отримано засобами поштового зв`язку.

Із зазначеною постановою позивач не погодився, вважає її незаконною, такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено законність та обґрунтованість спірної постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ПЛ3746/170/НД/СПТД-ФС від 11 квітня 2019 року, натомість позивачем правомірність даної постанови належними, достовірними, допустимими та достатніми доказами не спростовано.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 4 Закону України "Про охорону праці" визначено, що державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.

Крім того, здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) визначені Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (далі-Порядок № 295).

Відповідно до п. 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування провадяться, зокрема, за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю.

Згідно з наказом № 67 П від 18.03.2019 "Про проведення заходів державного контролю" начальником Управління прийнято рішення про проведення заходу державного контролю на підставі листа УЗЕ в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції від 13.03.2019 № 2028/39/115/01-2019. Відповідно до вказаного листа зазначено, що проведеними заходами отримано оперативну інформацію щодо допуску до роботи найманих працівників без оформлення з ними трудових відносин на виробництві молочних виробів ФОП ОСОБА_1 . Також, вказаним листом запропоновано ініціювати перевірку суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання трудового господарства.

В якості правової підстави для направлення цього листа посилається на норми ЗУ "Про національну поліцію", Постанову КМУ "Про затвердження Положення про Національну поліцію" від 18.10.2015 № 887 та Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції від 07.11.2015 № 81.

Однак, колегія суддів зазначає, що право ініціювання здійснення перевірок контролюючим органом діяльності фізичних осіб-підприємців та право участі співробітників Національної поліції України в здійсненні цих перевірок передбачене Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність", а саме п. 3 ч. 1 ст. 8 оперативним підрозділам для виконання завдань оперативно-розшукової діяльності на наявності передбачених статтею 6 цього Закону підстав надається право порушувати в установленому законом порядку питання про проведення перевірок фінансово-господарської діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та осіб, які займаються підприємницькою діяльністю або іншими видами господарської діяльності індивідуально та брати участь в їх проведенні.

Тобто, чинне законодавство передбачає право органів Національної поліції України звертатись до контролюючих органів виключно в порядку, передбаченому ЗУ "Про оперативно-розшукову діяльність".

Відповідно до пп. 1, пп. 4 п. 11 Порядку 295 передбачено, що інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця. За наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів.

Колегією суддів встановлено, що в акті про неможливість проведення інспекційного відвідування № ПЛ3746/170/НД від 19.03.2019 зазначено, що для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 прибули державний інспектор праці та опероуповноважений Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки НП України лейтенант поліції Сбоєв Є.С.

Однак, під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції, відповідачем не надано доказів щодо наявності підстав для залучення працівника поліції, відповідно до пп. 4 п. 11 Порядку № 295, зокрема щодо надання права співробітникам Управління захисту економіки ініціювання проведення перевірок з питань додержання законодавства про працю та приймати безпосередню участь в проведенні інспекційних відвідувань.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що Управління Держпраці не долучало до інспекційного відвідування працівника поліції. Спільне перебування інспектора праці і працівника поліції не свідчить про залучення останнього до інспекційного відвідування.

Однак колегія суддів зазначає, що відповідно до Акту про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування № ПЛ3746/170/НД від 19.03.2019 зазначено, що державним інспектором праці та о/у УЗЕ в Полтавській області лейтенантом поліції Сбоєвим Є.С. 18.03.2019 з метою проведення інспекційного відвідування здійснена спроба пройти на територію виробництва молочних виробів.

Більш того, відповідно до листа УЗЕ в Полтавській області зазначено, що працівник Управління захисту економіки в Полтавській області ОСОБА_6 приймав участь в проведенні інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 (а.с. 103).

Крім того, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон № 877-V).

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону № 877-V, суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону № 877-V, у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: 1) найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; 2) найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; 3) місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; 4)номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; 5) перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; 6) дата початку та дата закінчення заходу; 7) тип заходу (плановий або позаплановий); 8) форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); 9) підстави для здійснення заходу; 10) предмет здійснення заходу; 11) інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до Наказу № 67П від 18.03.2019 начальником Управління Держпраці у Полтавській області призначено проведення заходу державного контролю щодо відповідності вимогам законодавства про працю, а саме з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у діяльності ФОП ОСОБА_1 .

Так, відповідно до направлення на проведення заходу державного контролю № 550 від 18.03.2019 місце здійснення діяльності суб`єкта господарювання щодо якого проводиться перевірка зазначено Полтавська область, Чутівський район, с. Василівка. Питання, що підлягають контролю: оформлення трудових відносин, оплата праці.

Колегія суддів зазначає, що направлення № 550 від 18.03.2019 не містить ані вулиці, ані будинку (приміщень), в якому повинно було здійснюватись інспекційне відвідування.

Крім того, наказ про призначення перевірки не містить інформацію про необхідність дослідження питань щодо оформлення працівників та оплати праці, тобто зазначено різні питання трудового законодавства, а не лише питання неоформлення працівників.

Відповіддо до п. 8 Порядку № 295, про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Тобто, законодаство чітко визначає, що інспектор праці зобов`язаний повідомляти роботодавцю про проведення інспекційного відвідування стосовно нього і єдиним виключенням з цього правила є проведення перевірки з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що 18.03.2018 відповідачем здійснена перевірка з більш широкого кола питань, ніж передбачено п. 8 Порядку № 295, а тому відповідач повинен був вчинити дії, спрямовані на забезпечення повідомлення ФОП ОСОБА_1 про проведення перевірки.

Відповідно до п. 16 Порядку № 295 визначено, що у разі у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем за результатами проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ПЛ3746/170/НД від 19.03.2019, згідно з яким інспекційне відвідування неможливо провести у зв`язку зі створенням перешкод і діяльності інспектора праці, а саме не надання доступу до виробничих, адміністративних приміщень об`єкту відвідування, в яких використовується наймана праця.

Колегія суддів зазначає, що посилання контролюючого органу на створення перешкод ФОП ОСОБА_1 у здійсненні інспекційного відвідування шляхом ненадання доступу до виробничих, службових приміщень можливе виключно у випадку наявності умислу у підприємця та вчинення останнім активних дій після ознайомлення останнього з підставами проведення інспекційного відвідування. Однак, відповідачем до суду першої та апеляційної інстанції не надано доказів того, що позивач був завчасно повідомлений про проведення перевірки, як і не надано доказів того, що ОСОБА_1 був присутній за адресою здійснення перевірки та чинив перешкоди у її здійсненні.

Відповідно до п. 12 Порядку № 295, вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Статтею 265 КЗпП України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень з питань фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітньої плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податків.

Тобто, оскільки на момент проведення інспекційного відвідування за адресою перевірки ФОП ОСОБА_1 не перебував, то відповідно не міг створювати перешкоди інспектору праці.

Крім того, зазначені в акті від 19.03.2019 особи - лаборант ОСОБА_4 та робітник ОСОБА_5 є офіційно працевлаштованими працівниками ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманих з них податків № НОМЕР_1 від 12.04.2019 та № НОМЕР_2 від 20.01.2019.

Відповідно до п. 19 Порядку № 295 передбачено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Відповідно до п. 20 Порядку № 295, акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Відповідно до п. 21 Порядку № 295, якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Відповідно до п. 26 Порядку № 295 передбачено, що у разі відмови керівника чи уповноваженого представника об`єкта відвідування від підписання або за неможливості особистого вручення акта і припису акт та припис складаються у трьох примірниках.

Два примірники акта і припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування та невиїзного інспектування.

Об`єкт відвідування зобов`язаний повернути інспектору праці підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання.

У разі ненадходження в установлений строк підписаного примірника акта та припису складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається об`єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Колегією суддів зазначає, що Управлінням Держпраці в Полтавській області не надано доказів надіслання ФОП ОСОБА_1 копії акту про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування № ПЛ3746/170/НД від 19.03.2019.

Згідно з п. 3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 № 509 передбачено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу. Відповідно до п. 4 Порядку № 509 справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Згідно з п. 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Ключовим правовим питанням у справі є застосування п. 6 Порядку № 509, а саме зміст обов`язку державного органу повідомляти особу, яка притягується до відповідальності, про час та місце розгляду справи, а також правові наслідки неповідомлення.

Відповідно до п. 9 ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Колегія суддів зазначає, що штраф у розмірі 417300,00 грн., який було застосовано до позивача, є суттєвим. Така санкція співмірна з покараннями за злочини. Відповідно до ч. 2 ст. 53 Кримінального кодексу України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Особі, до якої застосовуються такі суттєві санкції відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Положення п. 6 Порядку № 509 покладає цей обов`язок на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Відповідно до п. 7 Порядку 509 справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду. Отже, саме на уповноважену посадову особу покладається обов`язок з`ясувати чи поінформовано особу. При цьому, саме лише надсилання повідомлення (без доказів його отримання) не свідчить про її поінформованість. У разі неналежного поінформування особи, яка притягується до відповідальності, уповноважена особа не може розпочинати розгляд справи.

З огляду на це, обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Таке тлумачення п. 6 Порядку № 509 відповідає завданням адміністративного судочинства та принципу верховенства права, оскільки має наслідком більш ефективний захист права та інтереси фізичних та юридичних осіб.

Колегія суддів зауважує, що повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи, яка її стосується. У разі одержання повідомлення до засідання, але у строк, що є меншим за п`ятиденний, особа повинна вживати розумних заходів для реалізації своїх прав на участь у засіданні.

Матеріалами справи встановлено, що Управлінням Держпраці у Полтавській області прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу від 22.03.2019 № ПЛ3746/170/НД/СП.

Відповідно до листа Управління Держпраці у Полтавській області від 29.03.2019, ФОП ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи за порушення законодавства про працю відповідно до ч. 2 ст. 265 КЗпП України відбудеться 11.04.2019 о 10-20 год в Управлінні за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 119.

Копія вказаного рішення направлена засобами поштового зв`язку та отримана ФОП ОСОБА_1 01.04.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Також матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області надано лист з проханням перенести розгляд справи у зв`язку з терміновим та невідкладним відрядженням, яке зареєстровано 11.04.2019, про що свідчить відмітка печатки Управління.

Відповідно до п. 5 Порядку № 509 у разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Однак, відповідно до протоколу розгляду справи відносно ФОП ОСОБА_1 від 11.04.2019 зазначено, що інформації щодо клопотання роботодавця про розгляд справи без його участі до моменту розгляду справи не надходило, як і не зазначено про наявність клопотання з проханням перенести розгляд справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що інспекційне відвідування проведено Управлінням Держпраці у Полтавській області в порушення норм Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою КМУ від 26.04.2017 № 295, а також не надано доказів вчинення позивачем перешкод у доступі до приміщень об`єкта відвідування під час здійснення інспекційного відвідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем під час розгляду справи ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції, не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість прийняття оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що постанова про накладення штрафу №ПЛ3746/170/НД/СПТД-ФС від 11.04.2019 підлягає скасуванню.

Наведені обставини не враховано судом першої інстанції, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно положень ст. 317 КАС України з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 року по справі № 440/1694/19 скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу №ПЛ3746/170/НД/СПТД-ФС від 11.04.2019.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 21.10.2019 року