Справа № 320/294/19
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року № 320/294/19

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лисенко В.І., при секретарі судового засідання Волошко О.В.,

за участю:

представників позивача - Борецького С.С., Кононенка Л.К.,

представника відповідача - Рижкової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до приватного акціонерного товариства "Білоцерківська ТЕЦ" про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська Теплоелектроцентраль", в якому, з урахування уточнення позовних вимог, просить суд застосувати заходи реагування у виді часткового зупинення роботи відповідача, а саме: експлуатації адміністративно- побутового корпусу, центрально-матеріального складу, мазутної, котлотурбінного цеху, компресорного цеху, захисної споруди за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Кожедуба, буд. 361, шляхом зобов`язання відповідача часткового зупинити експлуатацію вказаного об`єкту до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки від 15.07.2019 №691.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в ході проведення попланової перевірки щодо додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки Приватним акціонерним товариством "Білоцерківська ТЕЦ" за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Кожедуба, 361, було встановлено ряд порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, які можуть створити загрозу життю та здоров`ю людей, які перебувають на вказаному об`єкті, що, в свою чергу, є підставою для застосування заходів реагування у вигляді часткового зупинення експлуатації (роботи) приміщень даного закладу.

Відповідач позов не визнав та подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що ним було прийнято до уваги зауваження позивача, які були викладені в акті перевірки від 15.07.2019, та усунуто більшість виявлених порушень, що підтверджується відповідними доказами. Також, на думку відповідача, позивачем не доведено, що ті порушення, які залишились невиконаними, створюють реальну загрозу життю та здоров`ю населення, у зв`язку із чим, застосування такого крайнього заходу, як зупинення експлуатації, на переконання позивача, є невиправданим.

Ухвалою суду від 23.01.2019 відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі.

Протокольною ухвалою суду від 17.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 09.10.2019, прибули представники позивача та представник відповідача. Представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити, представник позивача адміністративний позов не визнав, наполягав на відмові у його задоволенні.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 14.06.2019 Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська теплоелектроцентраль" звернулась із листом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області щодо проведення позапланової перевірки та встановлення факту виконання порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

На підставі вказаного, за результатами проведення позапланової перевірки відповідача на підставі наказу від 12.07.2019 №753 та направлення від 12.07.2019 №7073, Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області складено акт перевірки від 15.07.2019 №691, яким виявлено наступні порушення:

1) НАПБ А.01.001-2014 п. 2.23 розділ ІІІ - стіни вестибюля 1-го поверху та сходової клітини адміністративно-побутового корпусу підприємства та стіни фойє медпункту оздоблені пластиковою вагонкою, що поширює полум`я своєю поверхністю з виділенням токсичних продуктів горіння та значною димоутворювальною здатністю;

2) НАПБ А.01.001-2014 п.21 розділ ІІ - відсутня проектно-кошторисна документація на перепланування приміщень медпункту розташованого на 1-му поверсі адміністративно-побутового корпусу підприємства, а саме: влаштування перегородки з гіпсокартону якою відокремлено маніпуляційний кабінет від іншого приміщення зазначеного підрозділу п.8.2.2 НАПБ В.01.034-2005/111);

3) НАПБ А.01.001-2014 п.21 розділ ІІ - відсутній акт введення в експлуатацію закінченої будівництвом прибудови (декларація про готовність об єкга до експлуатації) приміщень адміністративно-побутового призначення до існуючих (раніше введених в експлуатацію) приміщень ремонтної майстерні №2 електроцеху, підписаний членами державної технічної комісії, в якому приймається рішення про прийняття зазначеної прибудови в експлуатацію та відповідну проекто-кошторисну документацію;

4) НАПБ А.01.001-2014 п.21 розділ ІІ - встановлено не передбачену проектно-кошторисною документацією та генеральним планом забудови території підприємства металеву конструкцію у вигляді двох гаражів зведену у протипожежних розривах впритул до будівлі автотранспортного цеху, влаштовуючи цим перешкоду на шляху доступу до вказаної будівлі або розробити відповідну проектну документацію на її встановлення (п.8.2.2 НАПБ В.01.034-2005/111);

5) НАПБ А.01.001-2014 п.21 розділ ІІ - не розроблено проектно-кошторисну документацію на (перепланування), зведення у центральному матеріальному складі перегородок та перекриття з ціллю утворення приміщень конторсько-побутового призначення для комірника (обліковця). (п.8.2.2 НАПБ В.01.034-2005/111);

6) НАПБ А.01.001-2014 п.3.2.11, пп. 2, п.9.2 розділ ІХ - не утрамбовано та не посипано піском майданчик всередині обвалування резервуарного парку мазутогосподарства мазутонасосної №1 енергетичного підприємства в межах задіяного наземного металевого резервуара (п. 10.1.5 НАПБ В.01.034-2005/111);

7) НАПБ А.01.001-2014 п.21 розділ ІІ - не розроблено проектно-кошторисну документацію на перепланування та реконструкцію наявних приміщень повітряної компресорної енергетичного підприємства (п.8.2.2 НАПБ В .01.034-2005/111);

8) НАПБ А.01.001-2014 п.21 розділ ІІ - не демонтовано з нульової позначки розташовану в межах першої осі котельного відділення котлотурбінного цеху енергетичного підприємства закриту металеву прибудову із стаціонарним зварювальним постом не передбачену проектно-кошторисною документацією (п.8.2.2 НАПБ В.01.034-2005/111);

9) НАПБ А.01.001-2014 п.21 розділ ІІ - не демонтовано з нульової позначки розташовані в межах не експлуатуємого та не введеного в експлуатацію 4-го котла між 8-ою та 9-ою осями котельного відділення котлотурбінного цеху енергетичного підприємства не передбачені проектом зведені закриті споруди складського приміщення, а саме: огороджений металевою сіткою-рабицею склад металопрокату та металевої тари (бачок) і огороджені сталевими трубами конструкції складу зберігання гіпсоазбестового утеплювача;

10) НАПБ А.01.001-2014 п. 1.3 розділ V - не обладнано котлотурбінний цех, як головний корпус енергетичного підприємства із постійним обслуговуючим персоналом системою оповіщення працівників про пожежу 2-го типу з увімкненням звукового сигналу та попередньо змонтованих світлових покажчиків евакуаційних виходів з написом „Вихід білого кольору на зеленому фоні підключеними до джерела живлення евакуаційного (аварійного) освітлення, або такими, що переключаються на нього автоматично у разі зникнення живлення на їх основних джерелах живлення з черговістю оповіщення-всіх одночасно;

11) Кодекс цивільного захисту України стаття 53 - з метою своєчасного виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та здійснення оповіщення персоналу та населення, яке потрапляє в зону можливого ураження на підприємстві не змонтовано автоматизовану систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення (далі - автоматизовані системи);

12) НАПБ А. 01.001-2014 п. 2.37, розділ III - не демонтовано банкомат з тамбуру евакуаційного виходу будівлі охоронників з організованим контрольно-пропускним пунктом;

13) НАПБ А.01.001-2014 п.п. 2., п 2.2, глава 2., розділу V - кран-комплекти не оснащені кнопками дистанційного запуску пожежних насосів (всі наявні кран-комплект);

14) НАПБ А.01.001-2014 п.п. 1, п 9.1, глава 9, розділу VI - не заборонено зберігання в приміщенні складу речовин та матеріалів з різними пожежонебезпечними фізико - хімічними властивостями (центральний матеріальний склад);

15) п. 1.2, глава 1, розділ V НАПБ А.01.001-2014 - приміщення котлотурбінного цеху та мазутного не обладнані АГТТГ згідно ДБН В.2.5-56:2014;

16) НАПБ А.01.001-2014 п. 1.2, глава 1, розділ V - приміщення не обладнані системами протипожежного захисту згідно ДБН В.2.5-56:2014 (котлотурбінний цех, захисна споруда);

17) Кодекс цивільного захисту України стаття 20 - не створений об`єктовий матеріальний резерв для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій;

18) Кодекс цивільного захисту України стаття 32 - не забезпечено працівників найбільш працюючої зміни сховищем для укриття в разі надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій або терористичних актів;

19) Наказ МВС України від 09.07.2018 №579 п. 2, розділу V - не укомплектовано споруду необхідним (відповідно до переліку);

20) НАПБ А.01.001-2014 пункт 1.14 глава 1, розділ III - допускається встановлення металевих гаражів до повітрозабирачів компресорного цеху на відстані менше ніж 10 метрів;

21) п. 1.2, глава 1, розділу V НАПБ А.01.001-2014 - адміністративна та мазутна будівлі на території підприємства не обладнана системою оповіщення про пожежу та управління евакуювання людей згідно ДБН В.2.5-56:2014.

Враховуючи те, що під час проведення позапланової перевірки відповідача було виявлено ряд порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, позивач просить суд застосувати заходи реагування.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом цивільного захисту України від 02.10.2012 №5403-VI, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) та Правилами пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом Міністерством внутрішніх справ України від 30.12.2014 №1417 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697.

Згідно статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа (частина 4 статті 4 Закону №877-V).

Частиною сьомою статті 7 Закону №877-V визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно зі статтею 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: 1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; 2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; 3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Відповідно до статті 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до Указу Президента України від 16.01.2013 №20/2013 "Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій" Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України (далі - Міністр).

ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Основними завданнями ДСНС України є, зокрема: реалізація державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Таким чином, Головне управління ДСНС України у Київській області є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, а тому воно наділене повноваженнями здійснювати державний нагляд (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки і звертатись до суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки визначені статтею 68 Кодексу цивільного захисту України, відповідно до якої посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 1готовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Згідно з частиною 2 цієї статті повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у виді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг, можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Заявлені позовні вимоги органу, який здійснює державний нагляд і контроль у сфері техногенної та пожежної безпеки щодо застосування заходів реагування у виді часткового зупинення роботи відповідача, а саме: експлуатації адміністративно-побутового корпусу, центрально-матеріального складу, мазутної, котлотурбінного цеху, компресорного цеху, захисної споруди, ґрунтуються на фактичних обставинах, встановлених позивачем в акті перевірки від 15.07.2019 №691.

У відповідності до змісту зазначеного акту, перевіряючими виявлено 21 порушення вимог законодавства.

У такому разі, для правильного вирішення спору, суд зобов`язаний здійснити правове дослідження кожного встановленого відповідачем порушення у поєднанні із ризиком настання негативних наслідків від провадження господарської діяльності.

Так, щодо порушення №1, зафіксованого в акті перевірки від 15.07.2019 №691, суд зазначає наступне.

Дане порушення полягає у тому, що стіни вестибюля 1-го поверху та сходової клітини адміністративно-побутового корпусу підприємства та стіни фойє медпункту оздоблені пластиковою вагонкою, що поширює полум`я своєю поверхністю з виділенням токсичних продуктів горіння та значною димоутворювальною здатністю.

Під час розгляду справи, представники позивача наполягали на тому, що у випадку пожежі, вказаний матеріал зможе призвести до швидкого розгоряння та розповсюдження полум`я з виділенням токсичних продуктів.

Під час огляду судом доказів за їх місцезнаходженням, представники відповідача зазначили, що вказаний будівельний матеріал був використаний під час здійснення будівництва вказаного приміщення у 1995. До цього часу, будь яких питань з боку перевіряючих щодо цього матеріалу не виникало. До того ж, під час проведення перевірки їм були надані протоколи про випробування на горючість цього матеріалу, проте, з незрозумілих причин не були взяті до уваги.

Вказані протоколи відповідачем були залучені до матеріалів справи ( а.с. 33 т. 2), з яких убачається, що Науково дослідним центром державних випробувань на пожежну небезпеку було проведено дослідження на визначення температури самозаймання твердих речовин та матеріалів, з якого убачається, що вказаний матеріал під час досліду не плавився.

Тобто, можна зробити висновок, що пластикова вагонка відповідає параметрам пожежостійкості, а тому висновки позивача не відповідають дійсним обставинам справи.

Щодо порушення №2, зафіксованого в акті перевірки від 15.07.2019 №691, суд зазначає наступне.

Дане порушення полягає у тому, що відсутня проектно-кошторисна документація на перепланування приміщень медпункту, розташованого на 1-му поверсі адміністративно-побутового корпусу підприємства, а саме: влаштування перегородки з гіпсокартону, якою відокремлено маніпуляційний кабінет від іншого приміщення зазначеного підрозділу.

Встановлюючи порушення , перевіряючі в акті посилаються на наступні норми.

Відповідно до п.8.2.2 НАПБ В.01.034-2005/111, забороняється виконувати перепланування приміщень без попереднього розроблення проекту, без погодження з місцевими органами державного пожежного нагляду. Забороняється зменшувати кількість евакуаційних виходів і знижувати вогнестійкість будівельних конструкцій, порушуючи вимоги будівельних норм і правил.

Згідно із пунктом 21 розділу II НАПБ А.01.001-2014, нове будівництво, реконструкція, реставрація, технічне переоснащення та капітальний ремонт приміщень, будинків і споруд здійснюються на підставі проектної документації, яка затверджена у встановленому порядку.

Під час огляду доказів за їх місцезнаходженням, судом було оглянуто медичний кабінет, в якому дійсно з метою відгородження ліжка від коридору, встановлено гіпсокартонну перегородку. При цьому, будь якої зміни конфігурації чи геометричних розмірів не відбулося, зменшення кількості дверей теж.

Як пояснили представники відповідача, вказана перегородка була встановлена для зручності здійснювати маніпуляційні процедури особам, які потребують допомоги (щеплення чи крапельниці).

Суд звертає увагу, що чинне законодавство не містить визначення поняття перепланування нежитлових приміщень.

Натомість, законодавство містить визначення перепланування жилих приміщень. Так, відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, перепланування - до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Ураховуючи відсутність законодавчого визначення поняття перепланування нежитлових приміщень, суд вважає за можливе застосувати у спірних правовідносинах аналогію законодавства та застосувати визначення перепланування жилих приміщень.

Тому, на думку суду, встановлення такої перегородки, яка навіть не передбачає дверей у такій кімнаті, не є переплануванням у розумінні вимог норм чинного законодавства, а тому не потребує проектної документації та погодження з місцевими органами державного пожежного нагляду.

Щодо порушення №3, зафіксованого в акті перевірки від 15.07.2019 №691, суд зазначає наступне.

Дане порушення полягає у тому, що відсутній акт введення в експлуатацію закінченої будівництвом прибудови (декларація про готовність об`єкта до експлуатації) приміщень адміністративно-побутового призначення до існуючих (раніше введених в експлуатацію) приміщень ремонтної майстерні №2 електроцеху, підписаний членами державної технічної комісії, в якому приймається рішення про прийняття зазначеної прибудови в експлуатацію та відповідну проектно-кошторисну документацію.

Суд звертає увагу, що вказана цегляна прибудова була зроблена ще за радянського періоду, як стверджували представники відповідача, у зв`язку із чим, документація на цей час не збереглась.

При цьому, норми щодо протипожежних розривів позивачем не порушені, що не несе пожежної небезпеки, оскільки в даному приміщенні лише туалет та душова.

До того ж, у самому акті перевірки зазначено, що це порушення не створює надзвичайної ситуації і пожежі, а тому, на думку суду, це не є підставою для зупинення роботи підприємства.

Щодо порушення №4, зафіксованого в акті перевірки від 15.07.2019 №691, суд зазначає наступне.

Дане порушення полягає у тому, що встановлено не передбачену проектно-кошторисною документацією та генеральним планом забудови території підприємства металеву конструкцію у вигляді двох гаражів, зведену у протипожежних розривах впритул до будівлі автотранспортного цеху.

З цього приводу суд зазначає, що згідно пункту 4 постанови КМУ від 17.10.2013 №868 «Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, що розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення.

Згідно роз`яснень інспекції архбудконтролю, що розміщені на офіційному сайті, якщо тимчасову некапітальну споруду можна безболісно перенести в інше місце і там воно зможе виконувати свої функції то його не потрібно реєструвати у державному реєстрі нерухомого майна, відповідно його не потрібно вводити в експлуатацію або отримувати дозвіл на будівництво.

Під час огляду доказів за їх місцезнаходженням, судом було оглянуто вказані гаражі, та встановлено, що це дійсно некапітальні споруди, які легко демонтуються, а тому, на думку суду, не повинні бути передбачені проектно-кошторисною документацією та генеральним планом забудови території підприємства, що виключає наявність порушення з боку підприємства.

При цьому, у самому акті перевірки зазначено, що це порушення не створює надзвичайної ситуації і пожежі, що виключає з цих підстав зупинення роботи підприємства.

Щодо порушення №5, зафіксованого в акті перевірки від 15.07.2019 №691, суд зазначає наступне.

Дане порушення полягає у тому, у відповідності до п. 21 розділу II НАПБ А.01.001-2014, нове будівництво, реконструкція, реставрація, технічне переоснащення та капітальний ремонт приміщень, будинків і споруд здійснюються на підставі проектної документації, яка затверджена у встановленому порядку. У той же час, на підприємстві не розроблено проектно-кошторисну документацію на (перепланування), зведення у центральному матеріальному складі перегородок та перекриття з ціллю утворення приміщень конторсько-побутового призначення для комірника.

Стосовно встановлення такого порушення, суд зазначає, що відсутність проектно-кошторисної документації не є підставою застосування санкцій, про які просить позивач, оскільки воно не створює реальної загрози людям від пожежі.

При цьому, під час здійснення судом огляду доказів за їх місцезнаходженням, судом було оглянуто вказані перегородки, та встановлено, що вказані перегородки не є переплануванням у розумінні норм чинного законодавства, оцінка яким судом надана при розгляді порушення №2, зафіксованого в акті перевірки.

Щодо порушення №6, зафіксованого в акті перевірки від 15.07.2019 №691, суд зазначає наступне.

Дане порушення полягає у тому, що відповідно до п. 10.1.5 НАПБ В.01.034-2005/111 обвалування (стінки), їхні перехідні містки, сходи, огорожі повинні постійно підтримуватись справними. Майданчики всередині обвалувань повинні бути рівними, утрамбованими та посипаними піском. Випадково розлиті ЛЗР та ГР слід негайно

прибирати, а місця розлиття посипати піском.

Згідно із п.9.2. НАПБ А.01.001-2014, на складах ЛЗР та ГР необхідно дотримуватися таких вимог пожежної безпеки: обвалування (стінки), їх перехідні містки, сходи, огорожі повинні постійно підтримуватися справними. Майданчики всередині обвалувань повинні бути

рівними, утрамбованими та посипаними піском. Випадково розлиті ЛЗР та ГР слід

негайно прибрати, а місця розлиття посипати піском.

При цьому, на підприємстві не утрамбовано та не посипано піском майданчик всередині обвалування резервуарного парку мазутогосподарства мазутонасосної №1 енергетичного підприємства в межах задіяного наземного металевого резервуара.

Під час огляду судом вказаного резервуарного парку, судом встановлено, що він є відгородженим та віддаленим від будівель. На дні цього резервуару наявна невелика кількість піску, однак, як стверджує позивач, недостатньо.

Представники позивача, пояснили, що договори на завезення піску, укладені, однак, на момент здійснення перевірки не виконані в повному обсязі.

Проте, на думку суду, вказане порушення не є підставою для застосування санкцій, про які просить позивач, оскільки воно не створює реальної загрози людям від пожежі. Крім того, такий резервуар наявний, і у випадку пожежі зможе запобігти розповсюдженню вогню, оскільки там наявний грунт та трохи піску.

Щодо порушення №7, зафіксованого в акті перевірки від 15.07.2019 №691, суд зазначає наступне.

Дане порушення полягає у тому, що не розроблено проектно-кошторисну документацію на перепланування та реконструкцію наявних приміщень повітряної компресорної енергетичного підприємства.

З цього приводу зазначає, що реконструюючи приміщення повітряної компресорної енергетичного підприємства, відповідач покращував санітарні норми приміщення, оскільки у ході перепланування був збудований туалет та душова, тому суд не убачає загрози життю та здоров`ю людей.

Така позиція доводиться також тим, що в акті перевірки зазначено, що це порушення не створює надзвичайної ситуації і пожежі.

Щодо порушення №8, зафіксованого в акті перевірки від 15.07.2019 №691, суд зазначає наступне.

Дане порушення полягає у тому, що всупереч п. 8.2.2 НАПБ В.01.034-2005/111, не демонтовано з нульової позначки розташовану в межах першої осі котельного відділення котлотурбінного цеху енергетичного підприємства закриту металеву прибудову із стаціонарним зварювальним постом не передбачену проектно-кошторисною документацією.

Суд зазначає, що при огляді вказаного правопорушення, встановлено, що дане приміщення є зварювальним постом, який відгороджений металевими щитами, щоб не розліталися іскри.

Згідно розділу VII п.1.1 Правил пожежної безпеки в Україні НАПБ А. 01.001- 2014, постійні місця проведення вогневих робіт визначаються наказаний розпорядженнями, інструкціями власника підприємства. Огороджувальні конструкції в цих місцях (перегородки, перекриття) повинні бути з негорючих матеріалів.

Суд звертає увагу, що чинним законодавством не вимагається існування проекту на вказані місця.

При цьому, матеріали справи містять наказ Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська ТЕЦ" про затвердження постійних і тимчасових місць проведення вогневих робіт від 16.08.2000 №47, відповідно до якого, вказана прибудова є саме таким місцем (а.с. 43 т. 2).

Щодо порушення №9, зафіксованого в акті перевірки від 15.07.2019 №691, суд зазначає наступне.

Дане порушення полягає у тому, що всупереч п. 8.2.2 НАПБ В.01.034-2005/111, не демонтовано з нульової позначки розташовані в межах не експлуатуємого та не введеного в експлуатацію 4-го котла між 8-ою та 9-ою осями котельного відділення котлотурбінного цеху енергетичного підприємства не передбачені проектом зведені закриті споруди складського приміщення.

Під час огляду судом вказаного порушення, встановлено, що закриті споруди складського приміщення - це огороджені металевою сіткою - рабицею склад металопрокату та металевої тари і огороджені трубами конструкції складу зберігання гіпсоазбестового утеплювача.

Представники позивача стверджували, що на вказані споруди відповідач зобов`язаний був розробити проект.

Проте, суд зазначає, що вказаний перевіряючими котел, станом на проведення перевірки, в роботу не введено. Територія будівлі, в якій він розташований є місцем ведення будівництва.

А тому, як пояснили представники відповідача, з метою недопущення розкрадання майна, вони змушені були зробити таку огорожу.

Водночас, вказана огорожа, не є переплануванням, оскільки носить тимчасовий характер у приміщенні, у якому здійснюється будівництво котлотурбінного цеху, який ще не введений в експлуатацію, що на думку суду, свідчить про помилкові висновки позивача щодо порушення позивачем п. 8.2.2 НАПБ В.01.034-2005/111.

Щодо порушення №10, зафіксованого в акті перевірки від 15.07.2019 №691, суд зазначає наступне.

Дане порушення полягає у тому, що всупереч п. 1.3 розділу V НАПБ А.01.001-2014, не обладнано котлотурбінний цех, як головний корпус енергетичного підприємства із постійним обслуговуючим персоналом, системою оповіщення працівників про пожежу 2-го типу з увімкненням звукового сигналу та попередньо змонтованих світлових покажчиків евакуаційних виходів з написом „Вихід білого кольору на зеленому фоні підключеними до джерела живлення евакуаційного (аварійного) освітлення, або такими, що переключаються на нього автоматично у разі зникнення живлення на їх основних джерелах живлення з черговістю оповіщення-всіх одночасно.

З цього приводу, суд звертає увагу, що норма права, на яку посилається позивач, не вимагає обладнання системою оповіщення про пожежу.

Адже, відповідно до п. 1.3 розділу V НАПБ А.01.001-2014, якщо для захисту окремих пожежонебезпечних ділянок у приміщеннях, які згідно з нормативними документами не підлягають обов`язковому оснащенню автоматичними системами пожежегасіння, застосовують автономні системи пожежогасіння, ці приміщення можуть забезпечуватися первинними засобами пожежогасіння на 50 % їх норм належності для цих приміщень.

Щодо порушення №11, зафіксованого в акті перевірки від 15.07.2019 №691, суд зазначає наступне.

Дане порушення полягає у тому, що не змонтовано автоматизовану систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення.

Згідно наявних у матеріалах справи доказів, у 2013 році відповідачем розроблено проект (копії додаються) систем раннього виявлення. Проте, як пояснено представником відповідача, кошти на монтаж систем раннього виявлення, які були внесені в інвестпрограму, не затвердило НКРЕКП в тарифі на продукцію ПрАТ "Білоцерківська ТЕЦ", що не залежить від відповідача.

Крім того, у Кодексі цивільного захисту України не вказані строки встановлення автоматизованої системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення. Тому, не має правових підстав робити висновки про порушення відповідачем чинного законодавства України, та як наслідок, зупинення роботи підприємства.

При цьому, під час огляду доказів за місцезнаходженням, працівники відповідача пояснили, що у них існує така система, але не автоматична, як того вимагає відповідач, і у випадку виникнення надзвичайних ситуацій це може бути здійснено у ручному режимі.

Щодо порушення №12, зафіксованого в акті перевірки від 15.07.2019 №691, суд зазначає наступне.

Дане порушення полягає у тому, що не демонтовано банкомат з тамбуру евакуаційного виходу будівлі охоронників з організованим контрольно-пропускним пунктом.

Однак, згідно наявного у матеріалах справи плану евакуації, банкомат не знаходиться на шляхах евакуації та не зменшує ширину дверного проходу, що свідчить про безпідставність тверджень позивача у цій частині.

При цьому, під час огляду доказів за їх місцезнаходженням, судом встановлено, що вказаний банкомат дійсно ніяким чином не перешкоджає евакуації охорони, що спростовує висновки позивача про вказане порушення у акті перевірки.

Щодо порушення №13, зафіксованого в акті перевірки від 15.07.2019 №691, суд зазначає наступне.

Дане порушення полягає у тому, що кран-комплекти не оснащені кнопками дистанційного запуску пожежних насосів.

Під час огляду доказів за їх місцезнаходженням, працівники підприємства зазначили, що дистанційний запуск пожежних насосів не є можливим з огляду на те, що ці цехи знаходяться під напругою. І у випадку дистанційного спрацювання пожежних насосів і подачі води, тобто, в автоматичному режимі, як того вимагає позивач, існує імовірність того, що виливання води призведе до загибелі людей.

При тому, наполягали, що є ручний запуск пожежних насосів, і у випадку пожежі, вони в ручному режимі можуть включити пожежні насоси та гасити полум`я.

З цього приводу, суд звертає увагу, що наявність такої обставини не є підставою для застосування санкцій до відповідача про які просить позивач, оскільки кнопка дистанційного запуску сповіщає про пожежу, що виникла, але не сприяє виникненню пожежі, однак не впливає на її виникнення.

Щодо порушення №14, зафіксованого в акті перевірки від 15.07.2019 №691, суд зазначає наступне.

Дане порушення полягає у тому, що не заборонено зберігання в приміщенні складу речовин та матеріалів з різними пожежонебезпечними фізико - хімічними властивостями.

У відповідності до НАПБ А.01.001-2014 п.п. 1, п 9.1, глава 9, розділу VI, під час зберігання у складах (приміщеннях) різних речовин та матеріалів повинні враховуватися їх пожежонебезпечні фізико-хімічні властивості, сумісність, а також ознаки однорідності речовин, що застосовуються для гасіння пожежі.

Стосовно вказаного порушення, судом встановлено, що 26.04.2019 Приватним акціонерним товариство "Білоцерківська ТЕЦ" №59, згідно положень якого, заборонено спільне зберігання в центральному матеріальному складі автомобільної гуми, каучуку, небезпечних та особливо небезпечних речовин. Також, вказаним наказом заборонено зберігати з іншими речовинами та матеріалами зберігання легкозаймистих та горючих речовин - фарби, оливи, розчинників, балонів з горючими газами.

За таких обставин, твердження про порушення позивачем приписів НАПБ А.01.001-2014 п.п. 1, п 9.1, глава 9, розділу VI, не відповідає дійсності.

Щодо порушень №15 та 16, зафіксованих в акті перевірки від 15.07.2019 №691, суд зазначає наступне.

Дані порушення полягають у тому, що приміщення котлотурбінного цеху, мазутного цеху та захисної споруди, не обладнані АГТТГ згідно ДБН В.2.5-56:2014.

Суд зазначає, що пункт 1.2 розділу 1 вказаного ДБН В.2.5-56:2014 закріплює, що ці будівельні норми встановлюють вимоги до обладнання об`єктів СПЗ під час їх будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту, а не ті, що експлуатуються.

У той же час, строк обладнання будівель протипожежною сигналізацією у зв`язку із введенням відповідної вимоги законодавчо не встановлений.

При цьому, в цеху відповідача встановлені локальні системи пожежогасіння на пожежонебезпечному обладнанні.

А тому, на думку суду, відсутність АГТТГ не є підставою для зупинення підприємства.

Щодо порушення №17, зафіксованого в акті перевірки від 15.07.2019 №691, суд зазначає наступне.

Дане порушення полягає у тому, що не створений об`єктовий матеріальний резерв для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій.

У ході розгляду справи судом встановлено та не заперечувалось позивачем, що у Прат «БЦ ТЕЦ» наявний матеріальний резерв, на підтвердження чого надані суду відповідні накази про створення такого резерву (а.с. 230 -232 т. 5), але він розташований у різних приміщеннях.

Суд звертає увагу, що таке порушення не є безумовною підставою застосування заявлених позивачем заходів реагування, тим паче, перевіряючими в акті перевірки вказано, що це порушення не створює надзвичайної ситуації і пожежі.

Окрім цього, щодо порушення №18, зафіксованого в акті перевірки від 15.07.2019 №691, суд зазначає наступне.

Дане порушення полягає у тому, що не забезпечено працівників найбільш працюючої зміни сховищем для укриття в разі надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій або терористичних актів.

Стосовно вказаного порушення, суд зазначає, що відповідно до статті 32 Кодексу цивільного захисту укриттю у сховищах підлягають:

а) працівники найбільшої працюючої зміни суб`єктів господарювання, віднесених до відповідних категорій цивільного захисту та розташованих у зонах можливих значних руйнувань населених пунктів, які продовжують свою діяльність в особливий період;

б) персонал атомних електростанцій, інших ядерних установок і працівники суб`єктів господарювання, які забезпечують функціонування таких станцій (установок);

в) працівники найбільшої працюючої зміни суб`єктів господарювання, віднесених до категорії особливої важливості цивільного захисту та розташованих за межами зон можливих значних руйнувань населених пунктів, а також працівники чергового персоналу суб`єктів господарювання, які забезпечують життєдіяльність міст, віднесених до відповідних груп цивільного захисту;

г) хворі, медичний та обслуговуючий персонал закладів охорони здоров`я, які не підлягають евакуації або не можуть бути евакуйовані у безпечне місце.

Суд звертає увагу, що відповідач не відноситься до жодної з категорій суб`єктів до яких визначені вимоги щодо забезпечення свої працівників укриттям, що спростовує висновки позивача про порушення позивачем статті 32 Кодексу цивільного захисту.

Щодо порушення №19, зафіксованих в акті перевірки від 15.07.2019 №691, суд зазначає наступне.

Дане порушення полягає у тому, що не укомплектовано захисну споруду необхідним майном (відповідно до переліку).

Як вже зазначалось судом вище, захисна споруда, розташована дійсно на території відповідача, але не є власністю ПРАТ «БІЛОЦЕРКІВСЬКА ТЕЦ» і не перебуває на його балансі. Тому, відповідач не зобов`язаний укомплектовувати захисну споруду та утримувати її.

Щодо порушення №20, зафіксованого в акті перевірки від 15.07.2019 №691, суд зазначає наступне.

Дане порушення полягає у тому, що допущено встановлення металевих гаражів до повітрозабирачів компресорного цеху на відстані менше ніж 10 метрів.

Позивач посилається на пункт 1.14 глави 1 розділу 111 НАПБ А.01.001-2014, який встановлює норму 10м до будівель та споруд, у той час, як повітрозабирачі є обладнанням, а не будівлею.

Крім цього, в п. 1.14 Глави 1 Розділу III НАПБ А.01.001-2014 вказано, що тимчасові споруди торгівельного побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, крім тих, що розміщуються на території ринків, відповідно до затвердженого плану - схеми повинні розміщуватися на відстані не менше 10 метрів від інших будівель та споруд.

Суд звертає увагу, що у гаражах відповідача підприємницька діяльність не здійснюється, відтак, цей пункт НАПБ у даному випадку застосуванню не підлягає.

Щодо порушення №21, зафіксованого в акті перевірки від 15.07.2019 №691, суд зазначає наступне.

Дане порушення полягає у тому, що адміністративна та мазутна будівлі на території підприємства не обладнана системою оповіщення про пожежу та управління евакуювання людей згідно ДБН В.2.5-56:2014.

Проте, суд наголошує, що вимоги п.1.2 розділу 1 вказаного ДБН В.2.5-56:2014 трактує, що ці будівельні норми встановлюють вимоги до обладнання об`єктів СПЗ під час їх будівництва, реконструкції, технічного переоснащення та капітального ремонту.

Натомість, адміністративна та мазутна будівлі на території підприємства експлуатуються відповідачем та не є об`єктами будівництва.

З огляду на досліджені та проаналізовані вище порушення, які були виявлені позивачем у ході проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання - Приватним акціонерним товариством "Білоцерківська ТЕЦ" вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, суд не дійшов до висновку про необхідність застосування такого заходу реагування, як часткове зупинення роботи відповідача.

Верховний Суд у своїй постанові від 31.10.2018 у справі №826/14758/17 вказав, що поняття «загрози життю та здоров`ю» є оціночним. Однак, це не спростовує необхідність дослідження судами доказів, якими обґрунтовується їх наявність та зважаючи, що такі позови розглядаються за позовними заявами суб`єктів владних повноважень, суди не повинні обмежуватися тільки даними актів перевірок. Достовірність інформації про зафіксовані в них порушення має бути перевірена судами шляхом зібрання відповідних доказів, а застосування судом обраного заходу реагування обґрунтовуватися з дотриманням всіх принципів адміністративного судочинства.

При цьому, під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення. В протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Втім, за своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей, у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18.09.2018 у справі №826/12258/14.

У цьому контексті, суд зазначає, що захід позапланового заходу державного нагляду (контролю), за результатами якого оформлено акт від 15.07.2019 №691, був вчинений у рамках планової перевірки щодо додержання Приватним акціонерним товариством "Білоцерківська теплоелектроцентраль" вимог нормативно-правових актів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, призначеної згідно річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної служби України з надзвичайних ситуацій на 2018 рік.

Перше відвідання відповідача посадовими особами Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області відбулось 06.12.2018 та оформлене актом перевірки від 07.12.2018 №461.

Зазначеним актом виявлено порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у кількості - 127.

Матеріали справи підтверджують, що у ході розгляду справи відповідачем було вчинено дії, направлені на усунення більшої частини виявлених порушень, зокрема, на момент вирішення справи по суті, позивачем усунено 106 порушень, про що свідчить акт перевірки від 15.07.2019 №691.

Між тим, під час розгляду даної справи, 15.05.2019 судом було вчинено огляд доказів за їх місцезнаходженням: Київська область, м. Біла Церква, вул. Кожедуба, буд. 361.

Дослідивши територію та будівлі Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська ТЕЦ", судом встановлено, що відповідач часткового усунув недоліки, виявлені позивачем, а значна кількість недоліків була у процесі їх усунення.

Враховуючи те, що в ході розгляду справи відповідачем було вчинено дії, направлені на усунення більшої частини виявлених порушень, а решта не усунутих порушень продовжують усуватись та не є такими, що створюють очевидну загрозу життю та здоров`ю людей, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування до відповідача заходів реагування.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

У той же час, всупереч вказаному, позивач як суб`єкт владних повноважень не навів жодних переконливих доводів та не надав доказів на підтвердження необхідності застосування крайнього заходу реагування у вигляді часткового зупинення експлуатації (роботи) приміщень Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська ТЕЦ".

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 21 жовтня 2019 р.