Справа № 755/2742/18
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

23 жовтня 2019 року м. Київ№ 755/2742/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П., ознайомившись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовом Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока»
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Дельфін", Житлово-будівельного кооперативу "Славутич-2", Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Русанівська затока", Житлово-будівельного кооперативу "Україна" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.03.2018 року адміністративний позов з додатками переданий за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.06.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2018 року задоволено клопотання представників сторін, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 06.09.2018 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.09.2018 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог до Житлово-будівельного кооперативу "Дельфін", Житлово-будівельного кооперативу "Славутич-2" та Житлово-будівельного кооперативу "Україна".

В ході розгляду справи судом встановлено, що підставою звернення позивача з позовом до суду стала бездіяльність відповідача щодо передачі картотеки по будинку №52-в на вул. Є . Сверстюка у м . Києві . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ч. 3 розділу П Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» від 10.12.2015 № 888-19 згідно змісту якого «до 4 квітня 2016 року житлово-експлуатаційні організації, інші підприємства, установи та організації, що забезпечували або забезпечують ведення картотек з питань реєстрації фізичних осіб, передають їх відповідним виконавчим органам сільських, селищних, міських рад. До 4 квітня 2016 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері реєстрації фізичних осіб, передає відповідним виконавчим органам сільських, селищних, міських рад картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, наявні в його територіальних органах».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для обґрунтування підстав пропуску строку звернення до суду.

Через Відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян Окружного адміністративного суду м. Києва до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків. В обґрунтування підстав пропуску строку звернення до суду позивач зазначає, що ним не було порушено строки звернення до суду, оскільки має місце триваюче правопорушення з боку відповідача.

Вирішуючи питання дотримання позивачем строку звернення до суду, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

В силу положень частини першої та другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.99 КАС України в редакції до 15.12.2017).

Аналогічна норма щодо строку звернення до суду знайшла своє відображення в новій редакції Кодексу адміністративного судочинства України, яка набула чинності з 15.12.2017 (ч.5 ст.122 КАСУ).

Таким чином, строк в шість місяців визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилась, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Звертаючись до суду Позивач посилається на вимоги Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг" №888-VIII від 10.12.2015, відповідно до пункту 3 "Прикінцевих та перехідних положень" якого, до 04 квітня 2016 року житлово-експлуатаційні організації, інші підприємства, установи та організації, що забезпечували або забезпечують ведення картотек з питань реєстрації фізичних осіб, передають їх відповідним органам виконавчим органам сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до п.1 "Прикінцевих та перехідних положень" вказаного Закону, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім: пункту 2, підпункту 1 пункту 4, пункту 7 (крім абзацу другого підпункту 4 цього пункту) розділу I цього Закону, які набирають чинності з 1 березня 2016 року; пункту 1, підпункту 2 пункту 4, пунктів 5, 6, 10 розділу I цього Закону, які набирають чинності з 4 квітня 2016 року.

Закон опубліковано в Голосі України, 2015, 12, 28.12.2015 № 247.

З огляду на викладене та враховуючи, що Закон України №888 був опублікований в установленому законом порядку 28.12.2015 року, датою коли Позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав є 04 квітня 2016 року, яка є початком відліку шестимісячного строку на звернення до адміністративного суду.

Крім того, судом встановлено, що Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01 лютого 2016 року №48 "Про організаційно-правові заходи, пов`язані з наданням адміністративних послуг у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб у межах міста Києва, а також надання відомостей з Державного земельного кадастру", районним в місті Києві державним адміністраціям надано повноваження з 04 квітня 2016 року здійснювати реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування Фізичних осіб.

Рішенням Київської міської ради від 03 березня 2016 року №123/123 "Про створення Реєстру територіальної громади міста Києва", яке набрало чинності з 04 квітня 2016 року, зокрема, положеннями пункту 4 вирішено: районним в місті Києві державним адміністраціям, як органам реєстрації, забезпечити ведення Реєстру територіальної громади міста Києва в порядку, встановленому чинним законодавством.

Тобто, 04 квітня 2016 року є моментом, коли Позивач дізнався про порушення його права, оскільки з цього часу виконує повноваження - здійснення реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб та забезпечує ведення Реєстру територіальної громади міста Києва.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) в рішенні "Іліан проти Туреччини", зазначає, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

В контексті наведеного, суд зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, що надає впевненості іншим учасникам правовідносин.

При цьому, саме позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права у сфері публічно-правових відносин, що також випливає із загального правила, встановленого частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. В іншому випадку - виникають підстави для зловживання процесуальними правами.

Оскільки про обставини не передачі відповідачем до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації картотек з питань реєстрації фізичних осіб, позивач повинен був дізнатися починаючи з 04.04.2016, суд приходить до висновку, що реалізація права на судовий захист в рамках даної справи відбулась поза межами встановлених строків, що є підставою для залишення позову без розгляду.

У п. 41 рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" Суд вказав, що: <...>Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відтак, виходячи з наведеного в сукупності, суд дійшов висновку, що звернення позивача до суду в квітні 2018 з позовними вимогами, які стосуються бездіяльності відповідача з не передачі відповідних картотек до 04.04.2016 року, відбулось поза межами строку, установленого ч.2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами позивач не надав суду належних та допустимих доказів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст.123, 240, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації залишити без розгляду.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко