Справа № 240/9678/19
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
22 жовтня 2019 року м. Житомир справа № 240/9678/19
категорія 109020100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, викладеною у листі від 30.01.2019 №Г-41/0-408/08/22-19 протиправною, яка виразилася у непередачі земельної ділянки, розташованої на території Коростенського району Житомирської області, у оренду терміном на 49 років для сінокосіння ОСОБА_1 ;
Ухвалою судді від 01.08.2019 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою від 19.08.2019 у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін відмовлено.
23.08.2019 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Зазначає, що позивач є керівником, підписантом і засновником селянського (фермерського) господарства "Нона" та "Нона-1", тому отримання земельної ділянки в оренду має відбуватися за процедурою проведення земельних торгів відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України. Земельна ділянка має орієнтовний склад угідь - рілля. При цьому відповідач вказує на те, що передача в оренду земельних ділянок громадянам, юридичним особам здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 Земельного кодексу України. Водночас, докази того, що позивачем розроблявся проект землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки, яка розташована на території Коростенського району Житомирської області, чи докази звернення з відповідною заявою для його отримання, у матеріалах справи відсутні.
Розглдя справи здійснюється у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку надання земельних ділянок державної або комунальної власності в користування, в тому числі на умовах оренди, громадянам регулюються правовими нормами Земельного кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.
За приписами ч. 2 та 3 ст. 22 Земельного кодексу України до земель сільськогосподарського призначення, окрім іншого, належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги), такі землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, окрім іншого, для сінокосіння та випасання худоби.
В розумінні вимог ст. 93 Земельного кодексу України земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.
Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, в тому числі на умовах оренди, врегульовано правовими нормами ст. 123 та 124 цього ж Кодексу.
Відповідно до ст.124 Земельного кодексу передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. (ч.4 ст.122 Земельного кодексу).
За результатами розгляду клопотання, відповідач листом від 30.01.2019 відмовив в його задоволенні, зокрема, у зв`язку з відсутністю проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки в оренду.
Передача в оренду зазначених земельних ділянок громадянам, юридичним особам здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 Земельного кодексу України.
Як зазначено в ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. (ч. 3 ст. 123)
За приписами ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, до яких відноситься відповідач, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування .
Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (ч. 10 ст. 123 Земельного кодексу України).

При цьому, за приписами ст. 1 Закону України від 22.05.2003 № 858-IV "Про землеустрій" цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до вимог ст. 25 цього ж Закону види документації із землеустрою та їх склад встановлюються виключно цим Законом. Документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

До видів документації із землеустрою, окрім іншого відносяться: г) проекти землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; ґ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; і) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); к) технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель. В розумінні вимог ст. 26 цього ж Закону органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі є самостійними замовниками відповідної документації із землеустрою.

Таким чином, технічна документація із землеустрою розробляється щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та щодо інвентаризації земель. Для відведення земельних ділянок та приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій розробляються проекти землеустрою.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що прийняттю рішення про передачу земельної ділянки в оренду конкретній особі передує стадія розгляду та затвердження проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки в оренду з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, за отриманням на дозволу на виготовлення кого необхідно звернутися з відповідною заявою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

При цьому, для кожної конкретної мети використання земельної ділянки, розробляється відповідний вид документації. Тобто, для відведення земельної ділянки має виготовлятися саме проект землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду.

В матеріалах справи містяться звернення ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство Житомирземпроект" щодо розроблення проекту землеустрою земельної ділянки, розташованої на території бувшої Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області орієнтовною площею 96,0 га згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 21.06.2018 №6-2239/14-18-СГ (а.с. 13).

За результатом розгляду заяви позивач отримав лист, зі змісту якого вбачається, що при передачі земельної ділянки, розташованої за межами бувшої Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, орієнтовною площею 96,0 га за кадастровим номером :07:000:0192 в користування (оренду) розробляти проект землеустрою не потрібно. (а.с.13 зворот)

Проте, суд вважає безпіставними посилання на такий лист, оскільки наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 21.06.2018 №6-2239/14-18-СГ щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою винесений стосовно іншої земельної ділянки. Крім того, це є суб"єктивною думкою особи, що склала та підписала зазначений лист.

Водночас, докази того, що позивачем розроблявся проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за кадастровим номером :07:000:0192 площею 59.1110 га, яка розташована на території Коростенського району Житомирської області, чи докази звернення з відповідною заявою для його отримання, у матеріалах справи відсутні.

Суд вважає, що відсутність проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :07:000:0192 площею 59.1110 га в оренду ОСОБА_1 виключає можливість прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області позитивного рішення, тобто рішення про передачу такої земельної ділянки в оренду строком на 49 років з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання.

Що стосується доводів позивача про те, що земельна ділянка за кадастровим номером :07:000:0192 площею 59.1110 га сформована як об`єкт цивільного права, визначено її площу, проведено державну реєстрацію, а згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - визначено вартість земельної ділянки, суд зазначає наступне.

Так, згідно ч.1 ст.123 Земельного Кодексу надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Згідно ст. 79-1 Земельного кодексу України регульовано порядок формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Тобто, для набуття земельною ділянкою статусу об"єкта речових прав необхідно дотримання двох необхідних умов, а саме:

1) формування земельної ділянки та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру;

2) державної реєстрації права власності на неї.

В контексті наведеного суд відмічає, що відсутня необхідність складення документації із землеустрою при наданні у користування земельної ділянки за наявності таких умов, а саме: без зміни її меж та цільового призначення, земельна ділянка має бути зареєстрована в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та має бути зареєстроване право власності на неї у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Крім того, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. (ч.4 ст.124 Кодексу).

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що передача земельної ділянки у користування без складання проекту землеустрою, в т.ч. на правах оренди допускається, зокрема, за наявності зареєстрованого у встановленому порядку речового права на цю земельну ділянку.

Разом з тим, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:0192 площею 59.1110 га ні за ким не зареєстроване, отже така не є об`єктом цивільного права.

Крім того, цільове призначення земельної ділянки кадастровий номер :07:000:0192 площею 59.1110 га - землі запасу, тобто це земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам.

Тому, для отримання в оренду земельної ділянки для сінокосіння, позивачу необхідно пройти загальну процедуру розроблення, погодження та затвердження проекту землеустрою за правилами статей 123, 124 ЗК України.

Враховуючи зазначене, відсутність проекту землеустрою щодо відведення в оренду ОСОБА_1 спірної земельної ділянки за кадастровим номером :07:000:0192 площею 59.1110 га виключає можливість прийняття відповідачем рішення про передачу такої земельної ділянки в оренду з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, а отже і у суду на даний час відсутні підстави зобов`язувати відповідача надавати позивачу вказану земельну ділянку в оренду з огляду на те, що ним жодні дії, спрямовані на її отримання у порядку, встановленому Земельним Кодексом, не були вчинені.

Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, а тому відмовляє у їх задоволенні у повному обсязі.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, підстави для відшкодування понесених позивачем судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 255 КАС України,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (вул. Довженка, 45, м. Житомир, 10002, ) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос