Справа № 212/9431/18
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 жовтня 2019 року Справа № 212/9431/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, в якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області в особі начальника Покровського відділу обслуговування громадян м Кривого Рогу Куценко О.П., яка виявилася в не підкорені конституційним принципам та не забезпеченні гарантій ст. ст. 3, 22, 34 Конституції України, та зобов`язати його протягом 15-ти днів вжити заходи нормативно-правовими актом для забезпечення належної правової процедури згідно заяви від 29.10.2018р вх. №С17103-18, чим встановити формування єдиної правозастосовної практики правового режиму розгляду заяв;

- притягнути до адміністративної ГУ ПФУ в Дніпропетровській області в особі начальника Покровського відділу обслуговування громадян м Кривого Рогу Куценко ОСОБА_2 . згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, ст. 60 Конституції України за протиправну бездіяльність, за не забезпечення гарантій ст. ст. 3, 22, 34, 68 Конституції України;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області в особі начальника Покровського відділу обслуговування громадян м Кривого Рогу Куценко О.П. протягом 15-ти днів надати документи згідно заяви від 29.10.2018р. вх. №С17103-18;

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області в особі начальника Покровського відділу обслуговування громадян м Кривого Рогу Куценко О.П., яка виявилася у не вжитті заходів до усунення причин, що породжують подання заяви (запиту) від 29.10.2018р. вх. №С17103-18.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 передано за предметною підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Не погоджуючись зі вказаним судовим рішенням, позивач звернувся до суду першої інстанції із апеляційної скаргою.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2018 року без змін.

18.04.2019 року справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та за результатами розподілу справи автоматизованою системою документообігу, передана на розгляд судді Пруднику С.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 року прийнято до свого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та притягнення до адміністративної відповідальності, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання до суду адміністративного позову відмовлено. Адміністративний позов залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду: копії паспорта громадянина України як документу, що підтверджує наявність у ОСОБА_1 процесуальної дієздатності; оригіналу адміністративного позову, у відповідності до кількості учасників справи, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: уточнення позовних вимоги відповідно до ст.5 КАС України, зазначення адреси електронної пошти позивача (або про її відсутність) у відповідності до вимог п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України; зазначення відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися та власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав згідно вимог п. 7 та п. 11 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України; копій доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи (для відповідача) у відповідності до вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України; оригіналу документа про сплату судового збору у сумі 1409,60 грн., із заявлених позивачем немайнових вимог, сплаченого на реквізити: одержувач - УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код за , розрахунковий рахунок 4014, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 року направлялась на адресу позивача, яка зазначена в адміністративному позові ( АДРЕСА_1 Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ухтомського, 2-8), однак, до суду повернуто поштовий конверт від 06.06.2019 року із штрихкодовим ідентифікатором 496 про направлення ухвали без руху позивачу із зазначенням підстав - за закінченням терміну зберігання.

У зв`язку із чим, ухвалою суду від 12.06.2019 року судом повторно направлено на адресу ОСОБА_1 копію ухвали суду від 23.04.2019 року. Однак, до суду повернуто поштовий конверт від 06.08.2019 року із штрихкодовим ідентифікатором 49 6 про направлення копій ухвал суду від 23.04.2019 року та від 12.06.2019 року із зазначенням підстав - за закінченням терміну зберігання.

Так, у зв`язку із неотриманням позивачем ухвал суду від 23.04.2019 року та від 12.06.2019 року, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви у справі 212/9431/18 на 5 (п`ять) робочих днів з дня отримання ухвали, повторно-втретє направлено ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 року про залишення без руху.

У період з 29.07.2019 року по 23.08.2019 року суддя Прудник С.В. перебував у щорічній відпустці, а в період з 27.08.2019 року по 30.08.2019 року перебував на лікарняному.

17.10.2019р. до канцелярії Дніпропетровського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відкриття провадження по справі та усунення недоліків, в якій містилось клопотання про поновлення строку звернення до суду та клопотання щодо звільнення від сплати судового збору.

Так, в обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду ОСОБА_1 зазначив, що копії ухвал суду від 23.04.2019 року та від 02.09.2019 року отримав особисто лише 05.10.2019р., а й тому просить поновити процесуальний строк звернення до суду.

Слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 121 КАС України).

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до суду.

Щодо клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання до суду позову згідно з доходом, нижчим від 5% розміру річного доходу та на місячний дохід позивача у сумі 30,57 грн. суд вважає заначити наступне.

Частиною першою статті 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Комплексний аналіз указаних законодавчих положень дає підстави для таких висновків.

Звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 133 КАС України та статтею 8 Закону України Про судовий збір, є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Звільнення від сплати судового збору на певній стадії судового процесу не створює пільг щодо його сплати на інших його стадіях чи в інших судових провадженнях.

При цьому, суд вирішуючи питання про звільнення особи від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) обмежений статтею 8 Закону України Про судовий збір, в якій зазначено вичерпний перелік підстав для вказаних процесуальних дій.

Як вже вище було зазначено, заява про звільнення від сплати судового збору вмотивована скрутним матеріальним становищем позивача. На підтвердження своїх доводів, позивач додав довідку №9053 від 01.10.2019 р. про отримання ним щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за інвалідом І групи ОСОБА_3 , за період з жовтня 2017 року по вересень 2019 року, загалом на суму 747,07 грн.

Разом із цим, зазначена довідка не може бути доказом підтвердження незадовільного майнового стану, оскільки з неї не вбачається відсутності інших джерел доходу на момент подання до суду позову. Інших доказів на підтвердження свого майнового стану (довідки з органу доходів і зборів, підтвердження щодо сплати комунальних послуг тощо) позивач не надав.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Щодо посилань ОСОБА_1 на з`ясування суддею наявності у позивача відповідних пільг та належного майнового положення при наявності доходів останнього, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.80 КАС України чітко передбачає право учасника справи подати клопотання про витребування доказів, у разі неможливості самостійно надати докази.

Суд зазначає, що будь-яких обставин, щодо унеможливлення самостійно надати належні для підтвердження скрутного матеріального становища доказів, а також заходи, які позивач вживав для отримання цих доказів самостійно, та (або) причини неможливості самостійного отримання таких доказів, ОСОБА_1 наведено не було.

КАС України не визначає обов`язку суду щодо звільнення від сплати судового збору та обов`язку самостійно збирати докази в обґрунтування та/або підтвердження обґрунтування підстав звільнення на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Крім того, суд зазначає, що статтею 70 Податкового кодексу України передбачено, що до інформаційної бази Державного реєстру фізичних осіб платників податків (далі Держреєстр) включаються дані про фізичних осіб, зокрема, про суми нарахованих та/або отриманих доходів та суми нарахованих та/або сплачених податків.

Порядок отримання відомостей з Держреєстру визначено розділом X Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, затвердженого наказом Мінфіну від 29.09.2017 р. №822, згідно з яким відомості з Держреєстру є документом, який безоплатно надається контролюючим органом за зверненням фізичної особи платника податків (його представника) щодо отримання відомостей з Держреєстру та свідчить про наявність або відсутність відомостей про таку особу в Держреєстрі.

Для отримання відомостей про себе з Держреєстру фізична особа звертається особисто або через представника до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання) або до будь-якого контролюючого органу у разі, якщо фізична особа тимчасово перебуває за межами населеного пункту проживання, подає документ, що посвідчує особу, та заяву за формою № 10ДР. Представник додає до заяви за формою № 10ДР довіреність, засвідчену в нотаріальному порядку, на отримання відомостей з Держреєстру, документ, що посвідчує особу такого представника, та ксерокопію (з чітким зображенням) документа, що посвідчує особу довірителя.

Також інформацію про суми виплачених доходів та утриманих податків з Держреєстру можна отримати у приватній частині (особистий кабінет) Електронного кабінету платника з використанням електронного цифрового підпису фізичної особи.

Вхід до особистого кабінету Електронного кабінету платника за адресою: https://cabinet.sfs.gov.ua/cabinet/faces/login.jspx.

Таким чином, суд не наділений правом доступу до Держреєстру для отримання інформації про суми нарахованих та/або отриманих доходів.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що викладені в ухвалі суду від 23.04.2019 року недоліки адміністративного позову ОСОБА_1 , які позивачу необхідно усунути, з огляду на положення ст. 160 КАС України, зокрема частини 5 цієї статті, є обов`язковими елементами адміністративного позову, які зазначаються та надаються саме позивачем з метою обґрунтування предмету позову та заявлених у ньому позовних вимог.

Аналіз змісту заяви про відкриття провадження у справі після усунення недоліків, яка була надана позивачем на виконання ухвали суду від 23.04.2019р., якою позов ОСОБА_1 залишено без руху, свідчить про те, що позивачем у справі не вчинено дій спрямованих на усунення зазначених судом недоліків адміністративного позову, ця заява містять лише тлумачення позивачем норм процесуального законодавства, які на його думку були порушені судом під час залишення позову без руху.

Відтак, станом на 21.10.2019р. вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2019р. про залишення позовної заяви без руху позивачем не виконані, з клопотанням про продовження процесуальних строків для надання часу на усунення недоліків, зазначених в ухвалі, до суду позивач не звернувся.

Суд вважає, що позивачу надано достатньо часу з 23.04.2019р. по 21.10.2019р. на усунення недоліків адміністративного позову, з урахуванням можливого направлення документів засобами поштового зв`язку.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що позивачем вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2019р. про залишення позовної заяви без руху станом на 21.10.2019р. не виконано, даний адміністративний позов з доданими до нього додатками підлягає поверненню позивачу.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами та доповненнями), сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Проте, суд не вирішує питання щодо повернення позивачу судового збору, враховуючи, що при зверненні до суду судовий збір ним не було сплачено, що і стало підставою для залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 132, 169, 241-243 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до суду.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та притягнення до адміністративної відповідальності- повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направити особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду у випадку, передбаченому п.5 ч. 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник