Справа № 640/6831/19
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18 жовтня 2019 року №640/6831/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Донця В.А. розглянув у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про зобов`язання відповідача повернути безпідставно сплачені кошти у розмірі 52.556,00 грн.

Ухвалою суду: від 21.05.2019 - відкрито провадження в адміністративній справі та постановлено здійснювати судовий розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, надано час сторонам для подання заяв по суті.

Позов обґрунтовано тим, що позивачем було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, проте договір купівлі-продажу квартири укладено не було, водночас Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило позивачу в поверненні помилково сплачених коштів.

Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше відсутня протиправність в діях відповідача.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якому зазначено, що у відзиві не вказано жодної причини для відмови у зверненні до органів казначейства для повернення позивачу помилково сплачених коштів.

Дослідивши письмові докази, судом установлено.

Позивачем долучено квитанцію від 20.02.2019, відповідно до якої ОСОБА_1 сплачено 52.556,00 грн. (дебет НОМЕР_2, кредит НОМЕР_3), отримувач: УДКСУ Печерського районі м. Києва 24140500, код отримувача - 38004897, призначення платежу: збір з операції придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна.

З метою повернення 52.556,00 грн. помилково сплачених коштів, позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою від 06.03.2019, в якій просила повернути вказану суму.

Листом від 25.03.2019 №61431/08 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві рекомендувало позивачу для встановлення правових підстав щодо повернення збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна звернутись до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР (з наступними змінами та доповненнями, в редакції, чинній на час сплати збору) платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше (абзац перший). Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України (абзац другий).

Аналогічні за змістом норми передбачені пунктом 15-1 "Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740.

Пунктом 15-3 "Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" визначено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Як уже зазначалось, позивачем сплачено збір з операції придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна, водночас договір купівлі-продажу укладено не було.

На підтвердження зазначених обставин ОСОБА_1 надано квитанцію від 20.02.2019 №662020020 з призначенням платежу збір з операції придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна у розмірі 52.556,00 грн. та інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 09.04.2019 №162892712, відповідно до якого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості щодо ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , відсутні.

Отже, позивач не є суб`єктом, на яку поширюються положення пункту 9 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", позаяк сплачений збір не зараховувався до бюджету в зв`язку з тим, що квартира не придбавалась.

Процедура повернення коштів, помилково зарахованих до державного бюджету, встановлена "Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 №787 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182.

Відповідно до пункту 5 глави 1 "Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів" повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Пунктом 10 цього Порядку встановлено, що заява та подання або ухвала суду подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету. Органи Казначейства приймають подання від органів, які контролюють справляння надходжень бюджету або які здійснюють облік заборгованості в розрізі позичальників, у строки, визначені нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів. У разі відсутності такого нормативно-правового акта платник подає до відповідного органу Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів.

Як уже зазначалось, Головне управління Пенсійного Фонду України в м. Києві листом від 25.03.2019 №61431/08 відмовило позивачу у поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з не можливістю встановити відсутність інших правочинів щодо придбання нерухомого майна вчинених позивачем в якості покупця та підтвердити факт придбання житла вперше.

З огляду на відсутність доказів придбання позивачем житла, суд доходить висновку про помилковість сплати позивачем збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з придбання нерухомого майна в розмірі 52.556,00 грн., відповідно суд доходить висновку про протиправність відмови щодо невнесення відповідачем подання до органу казначейської служби про повернення зазначених коштів.

Позивач просить зобов`язати відповідача повернути безпідставно сплачені кошти, проте як убачається з квитанції від 20.02.2019 №662020020 про сплату позивачем збору з операції придбання нерухомого майна в розмірі 52.556,00 грн. отримувачем цих коштів зазначено Управління казначейської служби України в Печерському районі м. Києва. Отже, з урахуванням приписів пункту 10 "Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів" відповідачем подання повинно подаватись до органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, тобто до Управління казначейської служби України в Печерському районі м. Києва

Враховуючи викладене, підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання відповідача сформувати та подати до Управління казначейської служби України в Печерському районі м. Києва подання про повернення ОСОБА_1 сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 52.556,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. (квитанція від 13.05.2019 №0.0..1). Отже, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України в Печерському районі м. Києва подання про повернення ОСОБА_1 52.556,00 грн. (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот п`ятдесят шість грн. 00 коп.) помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код 42098368, місцезнаходження: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділ VII "Перехідні положення" передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.А. Донець