Справа № 200/8835/19-а
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 р. Справа№200/8835/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження (у порядку письмового провадження) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області (місце знаходження: вул. Громова, буд. 14, м. Костянтинівка, Донецька області; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , позивач, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області про:

- визнання протиправними дії Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області щодо призначення, нарахування та виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю;

- зобов`язання Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з 24 травня 2018 року по 13 березня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся 24.05.2018 року до відповідача з заявою про призначення державної соціальної допомоги, проте, соціальна допомога не була призначена через те, що для її призначення позивачем не було надано необхідних документів. Позивач зазначає, що жодних листів з цього приводу вона не отримувала, про рішення про відмову в призначені їй допомоги дізналась тільки після її звернення, на яке отримала відповідь відповідача від 20.05.2019 року.

Позивач вважає дії відповідача щодо не призначення їй соціальної допомоги особи з інвалідністю з 24.05.2018 року протиправними та такими, що порушують його конституційні права, а тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

Представник відповідача до суду надав відзив проти адміністративного позову. У відзиві відповідач зазначив, що позивач при поданні заяви за призначенням допомоги звернулась до управління 24.05.2018 року з неповним пакетом документів, а саме, була відсутня виписка із акту огляду МСЕК. Управлінням біло зроблено запит до пенсійного фонду України про надання виписки із акту огляду МСЕК, проте,станом на 24.08.2018 року пенсійний фонду України не надав відповіді на запит управління, у зв`язку з чим позивачу було відмовлено в призначені допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю.

У зв`язку з чим, представник управління вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 10 вересня 2019 року.

10 вересня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 10 жовтня 2019 року.

Представники сторін до засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вказаних приписів процесуального законодавства, суд перейшов до розглянуду справи в порядку письмового провадження 10 жовтня 2019 року.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом з дитинства другої групи інвалідності, відповідно до виписки із акту огляду МСЕК (а.с. 11).

24 травня 2018 року позивач, ОСОБА_1 звернулась з заявою по призначення державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства ІІ групи, яка зареєстрована управлінням відповідача за № 653.

15 травня 2018 року управління відповідача звернулось до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з листом № 01-20-4882-09 про надання довідки, яким просив надіслати виписку із огляду МСЕК на гр. ОСОБА_1 .

Рішенням про відмову у наданні державної допомоги від 28.08.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у наданні державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям -інвалідм у зв`язку з ненаданням повного пакету документів.

Повторно, ОСОБА_1 звернулась з завою 12 березня 2019 року, яка зареєстрована управління відповідача за № 351.

14 березня 2019 року управління відповідача звернулось до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з листом № 01-20-2022-09 про надання довідки, яким просило надіслати виписку із огляду МСЕК на гр. ОСОБА_1 .

20 березня 2019 року Костянтинівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом № 1491/02/14-02 направило на адресу відповідача оригінал виписок актів МСЕК на ОСОБА_1

17 квітня 2019 року управління відповідача направило до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області лист № 01-20-3573-09, яким просило надати інформацію про період отримання пенсії по інвалідності з дитинства другої групи на гр. ОСОБА_1 .

25 квітня 2019 року Костянтинівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом № 10330/02/14-50 повідомило, що позивач отримувала пенсію як особа з інвалідністю з дитинства ІІ групи загального захворювання з 29.12.1975 року по 20.05.2018 року.

Рішенням УСЗН Костянтинівської міської ради про призначення допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю від 03.05.2019 року ОСОБА_1 призначено держану соціальну допомогу як особам з інвалідністю та дітям з інвалідністю з 12.03.2019 року довічно.

08 травня 2019 року позивач звернулась до управління відповідача з заявою, якою просить нараховувати та здійснювати виплату державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю з 24.05.2018 року, тобто з дати її первинного звернення.

На вказаний лист Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області надало відповідь від 20.05.2019 року № 01-20-Б-133-5.1-6.2., якій зазначено, що позивач 24.05.2018 року звернулась до управління із заявою про призначення державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю та надала наступні документи - копію паспорту, копію виписки з акту огляду МСЕК.

На виконання вимог діючого законодавства відповідачем здійснено запит № 01-20-4882-09 від 25.05.2018 року до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про надання виписки із акту огляду МСЕК та довідки - атестату про припинення виплати, проте, станом на 24.08.2018 року вказані документи не надано, у зв`язку з чим позивачу було відмовлено в призначені допомоги особам з інвалідністю.

Спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача стосовно не призначення позивачу державної соціальної допомоги з 24.05.2018 року.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства і діти з інвалідністю віком до 18 років. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, з питань сім`ї та дітей, організовує роботу щодо призначення та виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю. Вказані положення містить ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю».

Ч. 5 ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» встановлено, що особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, які мають одночасно право на державну соціальну допомогу відповідно до цього Закону, на пенсію та на державну соціальну допомогу згідно із Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", призначається за вибором осіб з інвалідністю з дитинства (законних представників осіб з інвалідністю з дитинства, визнаних недієздатними, та дітей з інвалідністю) державна соціальна допомога відповідно до цього Закону або пенсія чи державна соціальна допомога згідно із Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю". При цьому якщо особа з інвалідністю з дитинства або дитина з інвалідністю має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, передбачену Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю") і державну соціальну допомогу відповідно до цього Закону, ці виплати призначаються одночасно.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» заява про призначення державної соціальної допомоги подається особою з інвалідністю з дитинства до управління праці та соціального захисту населення за місцем проживання.

Заява про призначення державної соціальної допомоги особі з інвалідністю I чи II групи, яку визнано недієздатною, а також на дитину з інвалідністю подається одним із батьків, усиновителем, опікуном або піклувальником за місцем свого проживання.

До заяви про призначення державної соціальної допомоги повинні бути додані документи про вік і місце проживання особи з інвалідністю з дитинства або дитини з інвалідністю, документи про місце проживання батьків, усиновителів, опікуна або піклувальника, який подав заяву, а також довідка медико-соціальної експертизи або медичний висновок, видані у встановленому порядку.

Якщо з заявою звертається опікун або піклувальник, то подається також копія рішення органу опіки і піклування про встановлення опіки чи піклування.

Один із непрацюючих батьків, усиновителів, опікун або піклувальник, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, додатково подають довідку про те, що вони не працюють, видану за місцем проживання.

Місцева державна адміністрація, яка прийняла заяву про призначення державної соціальної допомоги, видає заявнику розписку про прийом заяви та доданих до неї документів із зазначенням дати прийому заяви.

Днем звернення за призначенням державної соціальної допомоги вважається день прийому заяви з усіма необхідними документами.

Якщо заява про призначення державної соціальної допомоги надсилається поштою і при цьому подаються також всі необхідні документи, то днем звернення за державною соціальною допомогою вважається дата, вказана в поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У тих випадках, коли до заяви додані не всі необхідні документи, заявнику повідомляється, які документи повинні бути подані додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше 3-х місяців з дня одержання повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням державної соціальної допомоги вважається день прийому або відправлення заяви про призначення такої допомоги.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства або на дітей з інвалідністю віком до 18 років призначається місцевою державною адміністрацією.

Заява про призначення державної соціальної допомоги розглядається місцевою державною адміністрацією не пізніше 10 днів після надходження заяви з усіма необхідними документами.

Державна соціальна допомога призначається з дня звернення за її призначенням.

Відповідно п. 2.6 Порядку надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства фінансів України від 30.04.2002 № 226/293/169, вказано, що державна соціальна допомога призначається з дня звернення за її призначенням. Днем звернення за призначенням державної соціальної допомоги вважається день приймання місцевим органом з питань соціального захисту населення заяви з усіма необхідними документами. Якщо заява про призначення державної соціальної допомоги надсилається поштою і при цьому подаються також всі необхідні документи, то днем звернення за державною соціальною допомогою вважається дата, вказана в поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У тих випадках, коли до заяви про призначення державної соціальної допомоги додані не всі необхідні документи, заявнику повідомляється, які документи повинні бути подані додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше 3 місяців з дня відправлення повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням державної соціальної допомоги вважається день прийняття або відправлення заяви про призначення такої допомоги. Заява про призначення державної соціальної допомоги розглядається місцевими органами з питань соціального захисту населення не пізніше 10 днів після надходження заяви з усіма необхідними документами.

Також, п. 2.4 вказаного Порядку встановлено, що для призначення державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам подаються такі документи:

заява про призначення усіх видів соціальної допомоги за формою, що затверджується наказом Мінпраці;

паспорт або в разі його відсутності інший документ, що може засвідчувати особу, яка подає заяву;

довідка про реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті);

оригінал та копія свідоцтва про народження дитини-інваліда;

довідка з місця навчання із зазначенням перебування (не перебування) на повному державному утриманні;

копія рішення суду про усиновлення дитини;

довідка про місце проживання інваліда з дитинства або дитини-інваліда чи копія паспорта інваліда з дитинства або дитини-інваліда з відомостями про місце проживання;

довідка про місце проживання законного представника, піклувальника, який подав заяву, чи копія паспорта з відомостями про місце проживання.

Іноземці та особи без громадянства додатково подають копію посвідки на постійне або тимчасове проживання.

Заява про призначення державної соціальної допомоги подається інвалідом з дитинства до місцевого органу з питань соціального захисту населення за місцем постійного проживання або за місцем фактичного проживання, при умові подання довідки про неодержання цієї допомоги в місцевому органі з питань соціального захисту населення за місцем постійного проживання.

Заява про призначення державної соціальної допомоги інваліду з дитинства, який визнаний недієздатним, а також на дитину-інваліда подається одним із законних представників за місцем постійного проживання або за місцем фактичного проживання особи, яка подає заяву, при умові подання довідки про неодержання цієї допомоги в місцевому органі з питань соціального захисту населення за місцем постійного проживання.

Якщо законний представник проживає за іншою адресою, ніж дитина-інвалід, то разом із заявою він подає довідку місцевого органу з питань соціального захисту населення про те, що другий із законних представників не отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда за місцем свого проживання.

Якщо із заявою звертається опікун або піклувальник, подається також:

копія рішення про встановлення опіки (піклування) та призначення дитині-інваліду опікуна (піклувальника);

копія рішення суду про визнання інваліда з дитинства недієздатним;

копія рішення суду про призначення опікуна інваліду з дитинства або копія документа, що підтверджує повноваження представника закладу (органу опіки та піклування), який виконує функції опікуна.

Переведення інваліда з дитинства чи дитини-інваліда з пенсії або з державної соціальної допомоги, призначеної згідно з Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам", на державну соціальну допомогу відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам" здійснюється на підставі заяви. При цьому державна соціальна допомога призначається з дня звернення за нею. Виплата призначеної державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам здійснюється з урахуванням суми виплаченої пенсії або державної соціальної допомоги, призначеної відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам". До документів, необхідних для призначення державної соціальної допомоги, додається довідка-атестат про припинення виплати раніше призначеної пенсії або державної соціальної допомоги згідно із Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам" та виписка з акта огляду МСЕК чи медичний висновок про дитину-інваліда закладу охорони здоров`я, які вилучаються з пенсійної справи одержувача пенсії (у пенсійній справі залишається завірена у встановленому порядку копія медичного документа) або з справи одержувача державної соціальної допомоги згідно із Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам".

Не є спірною обставиною у справі і визнається сторонами той факт, що не призначення соціальної допомоги вперше сталось з причини не надання органом пенсійного фонду протягом 3-х місяців виписки із акту огляду МСЕК з пенсійної справи позивача, тобто, не з вини позивача, якою всі необхідні документи були надані.

Судом встановлено, що відповідач направляв у 2018 році (при первісному зверненні позивача за призначенням допомоги 24.05.2018 року) лист до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, яким просив направити на адресу відповідача виписку із акту МСЕК на гр. ОСОБА_1 та повідомити, за який час зазначена допомога була виплачена.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами частин 1, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суду не надано жодних доказів того, що відповідачем, на вимогу ч. 9 ст. 8 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», положення якого дублюються Порядком надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, було повідомлено ОСОБА_1 про те, що до заяв про призначення державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства надані не всі необхідні документи та які документи повинні бути надані додатково заявником.

Також суд зазначає, позивач була позбавлена права надати виписку із акту огляду МСЕК з її пенсійної справи самостійно.

Таким чином, управлінням відповідача порушено право позивача, тому суд вважає достатньо підстав для задоволення позовної заяви в частині того, що призначення соціальної допомоги інваліду з дитинства ОСОБА_1 мала права з 24.05.2018 року.

Таким чином, суд вважає за необхідне задля належного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог з урахуванням положень ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України та визнати протиправним та скасувати Рішення Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області від 28.08.2018 року про відмову у наданні ОСОБА_1 державної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам та зобов`язати управління відповідача призначити ОСОБА_1 вказану допомогу з 24.05.2018 року.

Суд зазначає, що втручання в дискреційні повноваження відповідача здійснено виключно через те, що відповідачем самостійно визначено, що єдиною умовою для відмови в надані соціальної допомоги особі з інвалідністю стало саме неналежне здійснення відповідачем приписів законодавства.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 названої статті Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Так, Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13.01.2011 (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, пункт 45, від 10.07.2003, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, пункт 25, ECHR 2002-II).

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

В даному випадку, задоволення позовних вимог про зобов`язання Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області призначити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю з 24 травня 2018 року є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

За таких умов, відповідно, підлягає скасування і Рішення Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області про призначення допомоги особам з інвалідністю ОСОБА_1 від 03.05.2019 року.

Суд вважає, з урахуванням обставин даної справи, належним захистом порушених прав позивача є визнання протиправними дії Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області щодо не призначення державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам ОСОБА_1 з 24.05.2018 року та зобов`язання Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області призначити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам з 24.05.2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» суми державної соціальної допомоги, не одержані своєчасно з вини органу, який призначає або виплачує державну соціальну допомогу, або через неможливість отримання цих сум особою з інвалідністю чи її офіційним представником з поважних причин (поважною причиною є перебування особи з інвалідністю на лікуванні, інші причини, які фізично унеможливлювали своєчасне витребування призначених сум державної соціальної допомоги, або інші об`єктивні обставини, коли особа з інвалідністю чи її батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники не могли звернутися за їх отриманням), виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. При цьому виплата державної соціальної допомоги за минулий час здійснюється виходячи із прожиткового мінімуму, затвердженого на момент її виплати, з компенсацією за несвоєчасну її виплату.

Таким чином, в суду достатньо підстав вважати, що в відповідача наявна заборгованість з виплати соціальних виплат позивачу з дати первісного звернення по 12.03.2019 року.

Суд також враховує, що необхідно ухвалити рішення, яким зобов`язати Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю з 24.05.2018 року з урахуванням фактично здійснених виплат.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «про судовий збір» як інвалід 2 групи, згідно з довідкою МСЕК серії ВТЄ-15 № 015554.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області (місце знаходження: вул. Громова, буд. 14, м. Костянтинівка, Донецька області; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області щодо не призначення, не нарахування та не виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю ОСОБА_1 з 24 травня 2018 року.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області від 28 серпня 2018 року про відмову у наданні ОСОБА_1 державної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам.

Скасувати Рішення Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області про призначення допомоги особам з інвалідністю від 03 травня 2019 року ОСОБА_1

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області призначити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю з 24 травня 2018 року.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю з 24 травня 2018 року з урахуванням фактично здійснених виплат.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 21 жовтня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.В. Арестова