Справа № 826/2535/18
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 жовтня 2019 року № 826/2535/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
проскасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про скасування рішення, оформленого листом від 09.10.2017 № 57001/05, про відмову у призначенні пенсії за вислугу років та зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років з моменту звернення.

Ухвалою від 27.08.2018 замінено відповідача на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки на момент звернення позивач мала необхідний стаж для призначення такої пенсії.

Відповідачем не було подано у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву, у зв`язку з чим суд розглядає справу за наявними у справі доказами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчила у 1990 році Харківський фармацевтичний інститут та здобула кваліфікацію провізора, що підтверджується дипломом серії НОМЕР_1 .

Зі змісту копії трудової книжки, що додана позивачем до позовної заяви, вбачається, що позивач працювала за спеціальністю у закладах охорони здоров`я, зокрема:

- з 18.06.1990 по 18.12.1990 на посаді провізора-аналітика аптеки № 61 м. Києва;

- з 19.12.1990 по 03.04.1995 на посаді провізора-аналітика аптеки № 87 м. Києва;

- з 03.04.1995 по 21.04.1997 на посаді провізора-технолога аптеки Київського міського онкологічного центру;

- з 21.04.1997 по 25.10.2002 на посаді провізора-аналітика, провізора рецептурно-виробничого відділу Комунального підприємства «Аптека № 1»;

- з 28.10.2002 по 23.12.2008 на посаді провізора аптеки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Скайлайн»;

- з 01.01.2009 по 01.03.2009 на посаді провізора аптеки Науково-виробничого підприємства «ВІДОС»;

- з 02.03.2009 по 01.08.2012 на посаді провізора, завідуючого аптечним пунктом, завідуючої аптеки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Скайлайн»;

- з 07.08.2012 по 03.07.2017 на посаді заступника завідувача відділу аптеки № 1, завідувача аптеки № 76, провізора Комунального підприємства «Фармація».

22.09.2017 позивач звернулась до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом від 09.10.2017 № 57001/05 Центральне об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії, оскільки стаж роботи на посадах, що дає право на вислугу років складає 24 роки 5 місяців 15 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

Позивач, вважаючи, що відповідачем помилково розраховано стаж роботи, що дають право на отримання пенсії за пільговими умовами, звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Враховуючи, що станом на момент звернення за призначенням пенсії позивач не досягла 55-річного віку, у даному випадку слід також враховувати положення абзацу дванадцятого-тринадцятого цього пункту, яким передбачено, що до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення, які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту.

Тобто, для призначення пенсії за вислугу років позивачу необхідно мати, станом на 01.01.2016, вислугу років не менше 25 років 6 місяців.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

Відповідно до зазначеного переліку до посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, належать: провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад), лаборанти в аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, контрольно-аналітичних лабораторіях.

При цьому, необхідно також звернути увагу на примітку 2 даного переліку, де зазначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Відповідно до відомостей трудової книжки посади, які обіймала позивача під час трудової діяльності, передбачені відповідним переліком, а отже роботи на них дає право на пенсію за вислугу років.

Судом встановлено, що позивач, станом на 01.01.2016, мала стаж на посадах, що дає право на вислугу років 25 років 6 місяців 1 день, а отже мала право на призначення пенсії за вислугою років незалежно від досягнутого віку.

Враховуючи викладене, а також відповідач при ухваленні рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах дійшов помилкового висновку про кількість спеціального стажу позивача 24 роки 5 місяців 15 днів.

Судом також враховано те, що відповідачем під час розгляду справи не подано до суду жодного обґрунтування правильності розрахунку стажу позивача у розмірі 24 роки 5 місяців 15 днів, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не доведено правомірності дій щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років.

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення оформлене листом від 09.10.2017 № 57001/05.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити з 22.09.2017 ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов