Справа № 688/3801/19
Суддя: Мазур Н. В.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 688/3801/19
№ 2-а/688/52/19
Рішення

Іменем України

21 жовтня 2019 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі:

головуючого судді Мазур Н.В.,

за участю: секретаря судового засідання Березенської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шепетівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Шепетівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Хована Руслана Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора Шепетівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Хована Р.О. про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати постанову серії ДП 18 № 325651 від 27.09.2019 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 255 грн. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним та необґрунтованим з тих підстав, що він ПДР України не порушував та відповідачем не наведено доказів на підтвердження зазначених фактів.

Позивач до суду на розгляд справи не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 325651 від 27 вересня 2019 року на позивача накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у розмірі 255 грн. За вказаною постановою ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», не здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4.в ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Реалізовуючи свої повноваження, суб`єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи, відповідно до ст. 9 КАС України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення суб`єкта владних повноважень.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичний склад конкретного адміністративного правопорушення становлять суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторони правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає адміністративну відповідальність особи.

Диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність, в т.ч. за порушення вимог дорожніх знаків. Тобто, для встановлення однієї з обов`язкових ознак складу даного адміністративного правопорушення об`єктивної сторони - необхідно встановити, що особа (водій) винна у порушенні вимог дорожніх знаків, що підтверджується відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Аналогічна норма передбачена п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Відповідно до п. 8.4. "в" Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 заборонні знаки. запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. Дорожній знак 3.34 ПДР України означає "Зупинку заборонено": забороняється зупинка і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, що свідчать про те, що водій ОСОБА_1 порушив вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Крім того, відповідачем не наведено та не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту порушенням ОСОБА_1 вимог вищевказаного дорожнього знаку.

Отже відповідачем та в судовому засіданні не доведено, що дії ОСОБА_1 містять ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що свідчить про відсутність у його діях події та складу адміністративного правопорушення, а тому він не може нести юридичну відповідальність.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не надано суду доказів на спростування позовних вимог, відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП в діях ОСОБА_1 та доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 121, ст.ст. 247, 251, 280, 284 КУпАП, ст.ст. 77, 268-272, 286 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Шепетівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Хована Руслана Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП 18 № 325651 від 27 вересня 2019 року винесену інспектором Шепетівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Хованом Русланом Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Н.В.Мазур