Справа № 1.380.2019.004428
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9700/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача Гордюка Є. - К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року з питань забезпечення позову, прийняту суддею Сподарик Н.І. у місті Львові у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування висновку та наказів, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - ГУНП у Львівській області, відповідач), просить визнати дії протиправними, визнати протиправними та скасувати висновок та накази, зобов`язати вчинити дії.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом: зупинення дії пункту 2 Наказу ГУНП у Львівській області від 05.08.2019 № 2395 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Залізничного ВП ГУНП у Львівській області» в частині вирішення в атестаційному порядку питання доцільності подальшого проходження служби інспектором-черговим чергової частини відділення поліції на станції «Львів» Залізничного ВП ГУНП у Львівській області підполковником поліції ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ); заборони ГУНП у Львівській області (ідентифікаційний код юридичної особи - 40108833) до розгляду та вирішення даної справи по суті вчиняти будь-які дії щодо направлення інспектора-чергового чергової частини відділення поліції на станції «Львів» Залізничного ВП ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 до Атестаційної комісії ГУНП у Львівській області для проходження атестації (атестування) та щодо проведення атестації (атестування) інспектора-чергового чергової частини відділення поліції на станції «Львів» Залізничного ВП ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 . Атестаційною комісією ГУНП у Львівській області.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не наведено істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи вказувати на протиправність рішень, дій, бездіяльності суб`єкта владних повноважень, хоча щодо останнього робляться висновки при прийняті по суті рішення зі спірних правовідносин.

Також, суд звертає увагу на дослідження співмірності негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в разі невжиття цих заходів.

Маються покликання на постанову Верховного Суду від 03.10.2018 (справа №826/5233/18).

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги наводяться аргументи, подібні викладеним в позовній заяві щодо неправомірності наказу «Про кадрові призначення в системі Національної поліції України», а також безпідставності направлення його для проходження стажування і включення його до плану-графіку щодо кількості працівників поліції ГУНП у Львівській області, які зараховані до кадрового резерву та строків проходження ними стажування у 2019 році. Аргументи ґрунтуються на проаналізованому законодавстві та судовому рішенні, яким заявника було поновлено на посаді. Стверджується безпідставність висновків службового розслідування.

Подібне складає грубе порушення законних прав та інтересів ОСОБА_1 .

Отже, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам і свободам останнього, позаяк протиправно його направлять на проходження позапланової атестації з метою звільнення.

Проаналізовано норми ст.ст.150, 151 КАС України, п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 та наведено думку, що заходи є співмірними до заявлених вимог.

Маються покликання на постанову Верховного Суду України від 20.01.2015 справа №21-295а14.

Просить скасувати ухвалу та винести судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задоволити.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло, що не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, позивача, який просить задоволити апеляційну скаргу, представника відповідача, який просить залишити без змін рішення суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 05.08.2019 відповідачем прийнято наказ за № 2395 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Залізничного ВП ГУНП у Львівській області». Позивач вважає, що даним наказом відповідач грубо порушує законні права та інтересів його, у зв`язку з чим він потребує судового захисту.

ОСОБА_1 30.08.2019 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо зарахування (включення) ОСОБА_1 до Кадрового резерву працівників поліції ГУНП у Львівській області на 1-ше півріччя 2019, затвердженого начальником ГУНП у Львівській області 02.01.2019 та до Плану-графіку щодо кількості працівників поліції ГУНП у Львівській області, які зараховані до кадрового резерву, та строків проходження ними стажування у 2019, затвердженого начальником ГУНП у Львівській області 02.01.2019; зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області виключити ОСОБА_1 з Кадрового резерву працівників поліції ГУНП у Львівській області на 1-ше півріччя 2019, затвердженого начальником ГУНП у Львівській області 02.01.2019, та з Плану-графіку щодо кількості працівників поліції ГУНП у Львівській області, які зараховані до кадрового резерву, та строків проходження ними стажування у 2019, затвердженого начальником ГУНП у Львівській області 02.01.2019; визнати протиправним та скасувати пункт 1 Наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 16.05.2019 № 1540 «Про направлення на стажування працівників ГУНП у Львівській області в Донецьку область» в частині направлення для проходження стажування у період з 21 травня 2019 по 21 серпня 2019 до ГУНП в Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_1 , інспектора-чергового чергової частини відділення поліції на станції «Львів» Залізничного ВП ГУНП у Львівській області; визнати протиправним та скасувати пункт 3 резолютивної частини Висновку службового розслідування, за фактом невиконання окремими працівниками ГУНП у Львівській області вимог наказу начальника ГУНП у Львівській області від 16.05.2019 № 1540 «Про направлення на стажування працівників ГУНП у Львівській області в Донецьку область», складеного 05.07.2019 дисциплінарною комісією у складі голови комісії старшого інспектора ВІОС УКЗ ГУНП у Львівській області майора поліції Трухан Андрія, членів комісії - старшого інспектора ВІОС УКЗ ГУНП у Львівській області капітана поліції Плетеницької Віри, інспектора ВПН УКЗ ГУНП у Львівській області капітана поліції Копильчак Миколи, затвердженого 05.07.2019 начальником ГУНП у Львівській області генералом поліції третього рангу Середою Валерієм, щодо застосування до інспектора-чергового чергової частини відділення поліції на станції «Львів» Залізничного ВП ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення догани; визнати протиправним та скасувати пункт 4 резолютивної частини Висновку службового розслідування, за фактом невиконання окремими працівниками ГУНП у Львівській області вимог наказу начальника ГУНП у Львівській області від 16.05.2019 № 1540 «Про направлення на стажування працівників ГУНП у Львівській області в Донецьку область», складеного 05.07.2019 дисциплінарною комісією у складі голови комісії -старшого інспектора ВІОС УКЗ ГУНП у Львівській області майора поліції Трухан Андрія, членів комісії - старшого інспектора ВІОС УКЗ ГУНП у Львівській області капітана поліції Плетеницької Віри, інспектора ВПН УКЗ ГУНП у Львівській області капітана поліції Копильчак Миколи, затвердженого 05.07.2019 начальником ГУНП у Львівській області генералом поліції третього рангу Середою Валерієм, в частині щодо вирішення в атестаційному порядку питання доцільності подальшого проходження служби інспектором-черговим чергової частини відділення поліції на станції «Львів» Залізничного ВП ГУНП у Львівській області підполковником поліції ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати пункт 5 резолютивної частини Висновку службового розслідування, за фактом невиконання окремими працівниками ГУНП у Львівській області вимог наказу начальника ГУНП у Львівській області від 16.05.2019 № 1540 «Про направлення на стажування працівників ГУНП у Львівській області в Донецьку область», складеного 05.07.2019 дисциплінарною комісією у складі голови комісії - старшого інспектора ВІОС УКЗ ГУНП у Львівській області майора поліції Трухан Андрія, членів комісії - старшого інспектора ВІОС УКЗ ГУНП у Львівській області капітана поліції Плетеницької Віри, інспектора ВПН УКЗ ГУНП у Львівській області капітана поліції Копильчак Миколи, затвердженого 05.07.2019 начальником ГУНП у Львівській області генералом поліції третього рангу Середою Валерієм, в частині щодо зобов`язання начальника СКЗ Залізничного ВП здійснити до 15.08.2019 ретельний аналіз службової діяльності працівника Залізничного ВП ГУНП ОСОБА_1 , а також вивчити перебування останнього на лікуванні з 07.11.2015 по теперішній час, а також надати зібрані матеріали щодо нього на розгляд Атестаційної комісії ГУНП у Львівській області для вирішення питання щодо доцільності його подальшого проходження служби в Національній поліції; визнати протиправним та скасувати пункт 1 Наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 05.08.2019 № 2395 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Залізничного ВП ГУНП у Львівській області» про накладення на інспектора - чергового чергової частини відділення поліції на станції «Львів» Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани та зменшення щомісячної премії у розмірі 5 % (п`ять відсотків) терміном на один місяць; визнати протиправним та скасувати пункт 2 Наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 05.08.2019 № 2395 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Залізничного ВП ГУНП у Львівській області» в частині щодо вирішення в атестаційному порядку питання доцільності подальшого проходження служби інспектором-черговим чергової частини відділення поліції на станції «Львів» Залізничного ВП ГУНП у Львівській області підполковником поліції ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області донарахувати та виплатити ОСОБА_1 5 % (п`ять відсотків) щомісячної премії за один місяць, на суму якої було зменшено його грошове забезпечення на підставі пункту 1 Наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 05.08.2019 № 2395 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Залізничного ВП ГУНП у Львівській області»; зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області надати звіт про виконання судового рішення у десятиденний строк з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та непідтвердженою доказами, а вжиттям такого заходу забезпечення позову фактично ухвалюється рішення в певній частині без розгляду справи по суті, без встановлення будь-яких обставин, дослідження доказів у судовому засіданні, виходячи з наступного.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до її вирішення по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За змістом частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб - частина 2 статті 151 КАС України.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17, від 25 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18 (провадження №К/9901/728/19).

Таким чином, виходячи зі змісту наведених положень законодавства, ухвала про забезпечення позову має містити мотиви, яких суд дійшов висновку про існування або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі; а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку і з таким погоджується апеляційний суд, що з поданої ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову не вбачається підставності для вжиття таких заходів, а лише вказано на протиправність наказу від 05.08.2019 за № 2395 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Залізничного ВП ГУНП у Львівській області». Не наведено істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення у зв`язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду. Судом першої та апеляційної інстанції також не встановлено таких підстав.

Щодо оцінки протиправності наказу від 05.08.2019 за № 2395 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Залізничного ВП ГУНП у Львівській області», то апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що таке буде надано за наслідками розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, а не на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суть забезпечення позову це в основному можливість реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача. Щодо протиправності висновку та наказів, які оспорює позивач, то таке з`ясовується при постановленні рішення суду по суті. Заходи забезпечення позову вживаються тільки в межах позовних вимог і мають бути їм адекватними і співмірними. Припущення заявника про можливе звільнення після атестації до проведення якої з ним, він просить не допустити, виходить за межі позовних вимог, а тому в задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції підставно відмовив.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи (питання).

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року з питань забезпечення позову у справі № 1.380.2019.004428 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повний текст складено 21.10.2019