Справа № 280/5423/18
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 жовтня 2019 року

Київ

справа №280/5423/18

провадження №К/9901/13436/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Шальєвої В.А., Білак С.В., Малиш Н.І. від 10 квітня 2019 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність у вигляді нездійснення її письмового поінформування про набуття згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» права на призначення пенсії із втрати годувальника після смерті чоловіка - військового пенсіонера, а також про можливість та умови переходу на цей вид пенсії;

- зобов`язати виплатити їй недоотримані кошти в якості пенсії із втрати годувальника в сумі 24267,01 грн. та сплатити інфляційні нарахування в сумі 6066,75 грн.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

3. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року повернуто без розгляду.

4. Рішення суду мотивовано тим, що апеляційна скарга подана з порушенням порядку її подання - безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Разом із тим до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги слід подавати за правилами, що діяли до набрання чинності редакції Кодексу адміністративного судочинства України від 15 грудня 2017 року, тобто через суд першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить його скасувати, а справу направити до апеляційного суду для продовження розгляду.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судом апеляційної інстанції встановлено, що із апеляційною скаргою на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Касаційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що при подачі апеляційної скарги керувалась статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом якої апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

8. Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відзиву на касаційну скаргу не надіслало.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

10. Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

11. Як вбачається з лексичного і семантичного аналізу наведеної норми - структура першого речення допускає множинне її тлумачення.

12. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження, тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

13. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

14. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (рішення у справах «Каньєте де Хоньї проти Іспанії», «Гору проти Греції», «Михолапа проти Латвії»).

15. У справах «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine), заяви № 23759/03 та 37943/06, рішення від 14.10.2010 та «Серков проти України» (Serkov v. Ukraine), заява № 39766/05, рішення від 07.07.2011 ЄСПЛ дійшов висновку що, по-перше, національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі «якості» закону і не забезпечувало адекватного захисту осіб від свавільного втручання у права заявника; по-друге, національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника, коли в його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

16. В контексті наведеного, Верховний Суду вважає, що особа, яка подає скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України, підпункту 15.5 пункту 15 розділу Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України), які надають їй право як безпосереднього подання апеляційної скарги до апеляційного суду, так і подання апеляційної скарги через місцевий суд.

17. Застосування принципу пропорційності при здійсненні судочинства вимагає такого тлумачення підпункту 15.5 пункту 15 розділу Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, яке б гарантувало особі право на безпосереднє звернення із апеляційною скаргою до апеляційного суду відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки держава не вправі обмежувати права особи без мети захисту певного суспільного інтересу.

18. Натомість, при поверненні апеляційної скарги без розгляду, суд апеляційної інстанції виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права скаржника на судовий захист.

19. Слід підкреслити, що Верховний Суд вже неодноразово звертав увагу на надмірний формалізм судів апеляційних інстанцій при застосуванні пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України у випадку порушення скаржниками порядку звернення з апеляційною скаргою, зокрема, у постановах від 19 липня 2018 року по справі № 640/20036/17 (К/9901/48190/18), від 26 вересня 2018 року по справі № 826/8873/16 (К/9901/48198/18), від 20 грудня 2018 року по справі № 815/1402/18 (К/9901/64044/18).

20. Частиною першою статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

21. З огляду на викладене, ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року необхідно скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 341,343, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року - скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя І.В. Желєзний