Справа № 240/10496/19
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112030100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не врахування до грошового забезпечення для обчислення пенсії винагороди за безпосередню участь в АТО (ООС) в сумі 26 333,33 гри, у відповідності до заяви від 20.08.2019 згідно довідки виданої військовою частиною НОМЕР_1 від 30.07.2019 №1239 виходячи із розміру грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.05.2018, протиправними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області включити до складу грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.05.2018 винагороду за безпосередню участь в АТО (ООС) в сумі 26 333,33 грн у відповідності до довідки військової частини НОМЕР_1 від 30.07.2019 №1239 і провести, у зв`язку з цим перерахунок розміру пенсії з 22.08.2019 та відповідні виплати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при нарахуванні та виплаті пенсії позивачу не включено грошову винагороду за безпосередню участь в АТО, у зв`язку з цим позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії. В свою чергу, у відповіді від 02.09.2019 № Ш-3933 на заяву позивача відповідач повідомив про те, що правових підстав для проведення перерахунку пенсії з врахуванням до складу грошового забезпечення грошової винагороди за безпосередню участь в АТО немає.
Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.
Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу. прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" передбачено, що пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення:
- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;
- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії.
Зазначеною статтею 43 Закону № 2262 та вищезазначеною Постановою № 393 не передбачено включення до грошового забезпечення для обчислення пенсії винагороди за участь в АТО/ООС.
Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до наказів Житомирського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року №01-59-В та від 21 жовтня 2019 року №01-69-В головуючий суддя Шуляк Л.А. перебувала у щорічній оплачуваній відпустці з 02 жовтня 2019 року по 21 жовтня 2019 року.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримую пенсію за вислугу років призначену у відповідності до положень ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі за текстом Закон №2262-ХІІ).
На підставі наданих документів призначено пенсію з наступних складових:
5 071,00 грн - посадовий оклад;
1 340,00 грн - оклад за військове звання;
2 564,00 грн - надбавка за вислугу років 40%;
5 509,16 грн - середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці ( у т.ч. надбавка за виконання особливо важливих завдань 13,5% та премія 85%);
основний розмір пенсії склав: 8 545,06 грн. (59% грошового забезпечення з розрахунку вислуги років 34).
До основного розміру пенсії встановлені наступні надбавки:
374,25 грн - учасник АТО;
40,00 грн - учасник бойових дій.
508,98 - особливі заслуги (34%)
Загальний розмір пенсії склав - 9 468,29 грн (а.с.18).
В серпні 2019 року позивач отримав довідку про основні, додаткові та інші види грошового забезпечення на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове пенсійне страхування видану військовою частиною НОМЕР_1 від 30.07.2019 №1239, в якій зазначено, що в період з 01.03.2018по 31.05.2018 ОСОБА_1 отримував винагороду за безпосередню участь в АТО в сумі 26 333,33 грн (а.с.17).
У зв`язку з цим позивач 20.08.2019 звернувся до відповідача із заявою про долучення довідки військової частини НОМЕР_1 від 30.07.2019 №1239 до матеріалів пенсійної справи та включення до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії винагороду за безпосередню участь в АТО (ООС) в сумі 26 333,33 грн (а.с.12-13).
Листом №Ш-3933 від 02.09.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надало відповідь позивачу про те, що проводити перерахунок його пенсії відповідно до наданої довідки підстав немає, оскільки статтею 43 Закону №2262 та Постановою №393 не передбачено включення до грошового забезпечення для обчислення пенсії винагороди за участь в АТО (а.с.15-16).
Позивач вважаючи, що має право на включення до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії винагороду за безпосередню участь в АТО, звернувся до суду із позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.
Відповідно до наданої до матеріалів справи позивачем довідки про основні, додаткові та інші види грошового забезпечення на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове пенсійне страхування видану військовою частиною НОМЕР_1 від 30.07.2019 №1239 в період з 01.03.2018 по 31.05.2018 ОСОБА_1 отримував винагороду за безпосередню участь в АТО в сумі 26 333,33 грн (а.с.17)
В свою чергу, виплата винагороди за участь в антитерористичній операції врегульована постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2014 року № 158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету", постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24 "Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій" та прийнятим на її виконання Порядку та умов виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженого наказом Міністерства оборони України №49.
Аналіз наведених нормативно-правових актів свідчить про те, що винагорода за участь в антитерористичній операції є додатковою виплатою військовослужбовцям, яких залучено до участі у ній. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, а також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні після отриманих у такий період поранень (контузії, травми, каліцтва). Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичний характер, а її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира.
За таких обставин, винагорода за участь в антитерористичній операції не має систематичного характеру, є тимчасовою виплатою для тих військовослужбовців, які залучені до участі у ній, вона залежить від певних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, у зв`язку з чим така винагорода не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який є складовим елементом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, відповідно до статті 43 Закону № 2262-ХІІ.
Правова позиція щодо відсутності підстав для включення до складу грошового забезпечення винагороди за участь в антитерористичній операції висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 18 квітня 2019 року у справі № 431/703/17 та у постанові від 12 вересня 2019 року у справі №235/6160/16-а.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області діяло у відповідності до вимог чинного законодавства, а вимоги позивача є безпідставними, не ґрунтуються на Законі та суперечать нормам матеріального права.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідачем на виконання ч.2 ст. 77 КАС України спростовано, а позивачем не доведено протиправність дій або бездіяльності Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у включенні до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії винагороду за безпосередню участь в АТО, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Стягнення судових витрат у разі відмови у задоволенні позовних вимог ст.139 КАС України не передбачено.
Керуючись статтями 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 23 жовтня 2019 року.

Суддя Л.А.Шуляк