Справа № 200/10454/19-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 р. Справа№200/10454/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мозгової Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2019 року позивач, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, місце знаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Василівська, буд.16) про визнання дії щодо невиплати страхових виплат з дати припинення, зобов`язання нарахувати та виплатити заборгованість за страховими виплатами з дати припинення.

Так, у позовній заяві позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що він перебуває на обліку у Слов`янському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, як внутрішньо переміщена особа з 01.04.2018 року. Разом з тим, до 01.04.2018 року страхові виплати не були виплачені. На звернення до відповідача йому надано відповідь, де зазначено, що заборгованість по страховим виплатам буде здійснювати у відповідності до «Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» затвердженого Постановою КМУ від 08.06.2016 року №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» на умовах окремого порядку, визначеного КМУ. Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його конституційні права на соціальний захист.

Представник відповідача надав відзив на адміністративний позов, де зазначив, що вимоги позивача суперечать чинному законодавству та не підлягають задоволенню. Свою позицію вмотивовував тим, що з 01.11.2014р. по 12.07.2015р. позивач перебував на обліку у Мирноградському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, де отримував щомісячні страхові виплати у зв`язку із трудовим каліцтвом, що стався 05.04.1983р. З серпня 2015р. по березень 2018р. включно позивач не перемістився на територію, де органи державної влади здійснюють свої повноваження та не набув право на отримання страхових виплат як внутрішньо переміщена особа, не звертався до органів Фонду соціального страхування України за продовженням виплат та з цієї причини не перебував на обліку у будь-якому відділенні Фонду як внутрішньо переміщена особа. За цей період страхові виплати не нараховувались на не сплачувались, відсутні документи, що підтверджують право особи на страхові виплати за цей період. З 12.04.2018р. позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа у Слов`янському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області та з 01.04.2018р. отримує щомісячні страхові виплати. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 335 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365, суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим, у відповідача відсутні законні підстави для виплати заборгованості по страховим виплатам.

На підставі зазначеного, позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

В обґрунтування заявлених заперечень, відповідачем були надані наступні документи, а саме: копію постанови про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати №0536/6731/19, копію листа Мирноградського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 20.04.2018 року №01-03/28-0398 «Про страхові виплати», копію заяви.

27 серпня 2019 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

05 вересня 2019 року через відділ документообігу та архівної роботи суду позивач надав документи на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про розгляд справи за правилами загального провадження та про обов`язковість особистої участі позивача у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є громадянином України (паспорт НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрований за адресою проживання: АДРЕСА_1 , має зареєстрований страховий випадок профзахворювання, що отримане 05 квітня 1983 року, за висновком МСЕК від 04 липня 1983 року встановлена стійка втрата професійної працездатності 45% та 3 група інвалідності безстроково, перебуває на обліку в Слов`янському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, що підтверджується наявними матеріалами справи та не заперечується відповідачем по справі.

Відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області є юридичною особою, має самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а також мають відділення в районах і містах обласного значення. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи.

Як вбачається з листа Мирноградського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 20.04.2018р. №01-03/28-0398 позивач з 01.11.2014р. по 12.07.2015р. перебував на обліку у Мирноградському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, де отримував щомісячні страхові виплати у зв`язку із трудовим каліцтвом, що стався 05.04.1983р. та щомісячну страхову виплату було припинено 12.07.2015р. у зв`язку з закінченням терміну дії довідки ВПО.

12.04.2018р. позивач звернувся із заявою до Слов`янського відділення Фонду від 12.04.2018р. про виплату та продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати

На підставі постанови Слов`янського відділення Фонду від 11.06.2018р. №0536/6731/6731/19 про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа у Слов`янському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області та з 01.04.2018р. отримує щомісячні страхові виплати

Судом встановлено, що за період з серпня 2015р. по березень 2018р. включно страхові виплати не нараховувались та не сплачувались.

Отже, як вбачається зі змісту позовної заяви та відзиву на позов, спірними питанням у справі є правомірність невиплати позивачеві заборгованості по страховим виплатам за період з серпня 2015р. по березень 2018р. включно.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначено Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (надалі - Закон N 1706-VII).

Статтею першою Закону N 1706-VII визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього ж Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (ч. 2 цієї статті).

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону (ч. 1 ст. 5 Закону N 1706-VII).

Як зазналося судом раніше, позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка знаходиться в матеріалах справи.

Водночас, ст. 14 Закону № 1706-VII визначено, що внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо переміщеними особами.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених норм, слід дійти висновку, що внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами, що й інші громадяни, які постійно проживають на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

З огляду на матеріали справи, позивач здобув право на отримання страхових виплат по інвалідності та наразі перебуває на обліку в Слов`янському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, де отримує страхові виплати. До 01.06.2014 страхові виплати отримував за місцем постійного мешкання в Донецькій області.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, унормовано Законом України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон № 1105-ХІV), який із 01 січня 2015 року діє в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VIII.

Відповідно до підпункту "в" пункту 1 частини першої статті 21 Закону № 1105-ХІV (у редакції, яка діяла до 01 січня 2015 року) у разі настання страхового випадку Фонд зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я, виплачуючи йому, зокрема, щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого.

Згідно зі статтею 28 Закону № 1105-ХІV, грошові суми, які відповідно до статті 21 цього Закону Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку, є страховими виплатами. Зазначені грошові суми складаються, зокрема, із страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності.

Статтею 40 Закону № 1105-ХІV (у редакції до 01 січня 2015 року) передбачено, що страхові виплати потерпілому провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання. Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком. Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК.

З 01 січня 2015 року зазначені норми встановлені частинами першою, п`ятою та шостою статті 47 Закону № 1105-XIV (у редакціїЗакону України від 28 грудня 2014 року № 77-VІІІ).

Суд також зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 47 Закону №1105-XIV, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

За таких обставин, незважаючи на зміну місця проживання позивач має беззаперечне право на отримання страхових виплат, як особа, що втратила працездатність від професійного захворювання, з часу первинного призначення страхових виплат. Норми статті 47 Закону №1105-XIV гарантують позивачу право виплати страхової суми без обмеження протягом будь-якого строку (оскільки інвалідність встановлено безстроково) та не ставлять в залежність від прийняття окремого порядку Кабінетом Міністрів України.

Положеннями пункту 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції затверджено постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 № 20 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.01.2015 за №6/26451 (далі - Порядок № 20).

Пунктом 1 Розділу 3 Порядку № 20 передбачено, що особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви, до якої додаються копії довідки про взяття на облік, паспорта або документа, що посвідчує особу, та реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи і мають відмітку у паспорті). Копії засвідчуються працівником відділення при пред`явленні оригіналів.

Суд зазначає, що окремо підстав для припинення виплат Порядком № 20 не передбачено.

Щодо тверджень відповідача, викладених у відзиві на позов, що сума щомісячних страхових виплат за період з серпня 2015р. по березень 2018р. включно не може вважатися заборгованістю, оскільки за відсутності правових підстав відділенням не здійснювалось їх нарахування, а тому, в розумінні п.15 Постанови № 365, не є сумою щомісячних страхових виплат, яка може обліковуватись в органі Фонду, а відтак підлягати виплаті, суд враховує таке.

Пунктом 5 розділу ІІІ Порядку № 20, на який посилається відповідач, зазначено, що щомісячні страхові виплати ВПО нараховуються з місяця подання заяви або з місяця, в якому не здійснювались страхові виплати робочим органом виконавчої дирекції Фонду, в якому зберігалася справа про страхові виплати на той час, та фінансується впродовж тридцяти календарних днів з дати прийняття постанови про продовження раніше призначених страхових виплат.

В розумінні норм викладених в пункті 5 розділу III Порядку № 20, щомісячні страхові виплати ВПО нараховуються з місяця подання заяви для осіб, які вперше звернулись за страховою виплатою, а для ВПО, які вже отримували страхові виплати з місяця, в якому не здійснювались страхові виплати робочим органом виконавчої дирекції Фонду.

Пунктом 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО, затвердженим Постановою КМУ № 365 визначено, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного КМУ.

Дана норма п.15 Порядку не надає підстав для нарахування або не нарахування соціальних виплат. Вона визначила лише одну підставу обліку соціальних виплат "як/ не виплачені за минулий період".

Факт не виплати страхових виплат за період з серпня 2015р. по березень 2018р. включно відповідачем фактично підтверджується, доказів того, що Фондом соціального страхування було нараховано та виплачено позивачу суму страхових виплат відповідачем не надано.

Крім того, суд зазначає, що відповідач, Слов`янське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в спірних відносинах уособлює державу, яка взяла на себе обов`язок здійснювати соціальні страхові виплати.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності щодо ненарахування та невиплати позивачу суми страхових виплат за період з серпня 2015р. по березень 2018р. включно.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що відмова Фонду соціального страхування щодо виплати позивачу страхових виплат за період з серпня 2015р. по березень 2018р. включно є протиправною.

Крім того, у Рішенні від 09.07.2007 N 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відсутність окремого порядку не може бути визнано в якості належної підстави для відмови у виплаті позивачу допомоги за минулий період.

Отже, в силу положень частини 7 статті 47 Закону №1105-XIV, на Слов`янське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, на обліку в якому перебуває позивач з липня 2018 року, покладено обов`язок нарахувати та виплатити позивачу раніше призначені страхові виплати за період з серпня 2015р. по березень 2018р. включно.

З таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року сплату судового збору в сумі 768,40 грн. за подання до суду позовної заяви відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

У зв`язку з тим, що сплату судового збору, що підлягав оплаті відповідно до положень цього Кодексу, відстрочено до ухвалення судового рішення у справі, і судовий збір не оплачено, тому відповідно до наведених вимог процесуального законодавства при задоволенні позову такий судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, місце знаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Василівська, буд.16) про визнання дії щодо невиплати страхових виплат з дати припинення, зобов`язання нарахувати та виплатити заборгованість за страховими виплатами з дати припинення задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області щодо невиплати страхових виплат ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з серпня 2015р. по березень 2018р. включно.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5) нарахувати та виплатити заборгованість зі страхових виплат ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) за період з серпня 2015р. по березень 2018р. включно.

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного бюджету України (Державна судова адміністрація України, розрахунковий рахунок: UA6026001, ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код класифікації 22030106) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Повний текст судового рішення складено 24 жовтня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая