Справа № 495/6273/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 495/6273/17
Головуючий в 1 інстанції: Прийомова О.Ю.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Бойка А.В., Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 липня 2019 року (м. Білгород-Дністровський, дата складання повного тексту рішення 25.07.2019р.) про зупинення провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, 3-ї особи Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону про стягнення грошових коштів за недоплачену допомогу у разі виходу на пенсію, -

В С Т А Н О В И В:

19.08.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, 3-ї особи Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону, в якому, з урахуванням уточнень, просив суд:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови йому у виплаті грошової допомоги у разі виходу на пенсію у розмірі 229 888,32 грн.;

- зобов`язати Міністерство оборони України, як розпорядника бюджетних коштів першого ступеня, у 10-тиденний строк з дня вступу рішення суду у законну силу направити на рахунки Військової частини НОМЕР_1 КЕКВ 2111 заробітна плата та/або КЕКВ 2112 грошове забезпечення грошові кошти у розмірі 229 888,32 грн.;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на його користь грошову допомогу у зв`язку з виходом на пенсію у розмірі 229 888,32 грн.;

- зазначені стягнення здійснити з реєстраційних рахунків військової частини НОМЕР_1 по КВЕД 2111, 2112;

- відповідно до ч.1 ст.382 КАС України зобов`язати Міністерство оборони України та Військову частину НОМЕР_1 в місячний термін надати до суду звіт про виконання судового рішення.

20.03.2019 року заступник військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону звернувся до суду 1-ї інстанції із клопотанням про зупинення провадження у даній справі №495/6273/17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №2-а-608/11.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.04.2018 року - зупинено провадження у справі №495/6273/17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №2-а-608/11.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1 08.05.2018 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2018 року ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.04.2018 року скасовано, а справу направлено до суду 1-ї інстанції для продовження розгляду.

12.11.2018 року командир Військової частини НОМЕР_1 подав аналогічну заяву про зупинення провадження у справі №495/6273/17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №2-а-608/11.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.11.2018 року у задоволенні зазначеного клопотання від 12.11.2018 року про зупинення провадження відмовлено.

22.02.2018 року ОСОБА_1 подав до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (по справі №2-а-608/11) клопотання про уточнення розміру позовних вимог, виключення по справі сторону у якості третьої особи та залучення її у якості відповідача.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2019 року (справа №2-а-608/11) відмовлено в задоволенні вказаного клопотання від 22.02.2018 року, у зв`язку із чим продовжено розгляд справи в межах раніше поданих позовних вимог.

Разом з тим, далі, 25.07.2019 року командир Військової частини НОМЕР_1 подав заяву про зупинення провадження у справі №495/6273/17 до розгляду П`ятим апеляційним судом скарги на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2019 року у справі №2-а-608/11.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 липня 2019 року зупинено провадження до розгляду П`ятим апеляційним адміністративним судом скарги на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2019 року у справі №2-а-608/11.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1 13.08.2019 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, просив скасувати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.07.2019 року та прийняти нове рішення, яким направити справу до суду 1-ї інстанції для продовження її розгляду по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, та дослідивши матеріали справи, оскаржувану ухвалу суду 1-ї інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, з урахуванням обставин справи, вважає, що дана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, постановляючи ухвалу про зупинення провадження по справі №495/6273/17, суд 1-ї інстанції виходив з того, що у справі №2-а-608/11 позивачем заявлено клопотання про уточнення позовних вимог та до моменту прийняття апеляційним судом рішення щодо обсягу позовних вимог по справі №2-а-608/11, нібито не можливо з`ясувати чи тотожні позовні вимоги по справі №2-а-608/11 та №495/6273/17, а отже, подальший розгляд справи є неможливим.

Проте, колегія суддів, уважно дослідивши матеріали справи, не може погодитись з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Як слідує зі місту вимог п.3 ч.1 ст.236 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Так, як встановлено судом апеляційної інстанції та вже зазначалось вище, суд 1-ї інстанції приймаючи спірне рішення про зупинення провадження посилався на неможливість продовження розгляду цієї справи №495/6273/17 до остаточного вирішення питання щодо уточнення позовних вимог у справі №2-а-608/11.

Як встановлено судовою колегією, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2019 року (справа №2-а-608/11) зазначену ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2019 року (справа №2-а-608/11), якою, в свою чергу, серед іншого, було відмовлено в уточненні позовних вимог, в частині уточнення розміру позовних вимог залишено без змін.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, по даній справі №495/6273/17, вже неодноразово розглядалось питання щодо зупинення провадження з підстав неможливості розгляду по суті іншої справи №2-а-608/11, оскільки, начебто, в зазначених справах розглядаються тотожні позовні вимоги.

Так, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.11.2018 року у задоволенні клопотання від 12.11.2018 року про зупинення провадження відмовлено.

Разом з тим, не зважаючи на це, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.04.2018 року знову було зупинено провадження у справі №495/6273/17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №2-а-608/11.

Проте, переглядаючи цю ухвалу суду 1-ї інстанції від 24.04.2018 року, Одеський апеляційний адміністративний суд 25.09.2018 року скасував її, а справу №495/6273/17 направив до суду 1-ї інстанції для продовження розгляду.

При цьому, слід звернути увагу, що зазначенні судові рішення набрали законної сили.

Таким чином, в даному випадку, спірною ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.07.2019 року фактично з аналогічних підстав знову було зупинено провадження у дані справі до розгляду П`ятим апеляційним адміністративним судом скарги на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2019 року у справі №2-а-608/11, т.б. на процесуальну ухвалу, а фактично до остаточного вирішення питання про уточнення позовних вимог.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що вищезазначеними рішеннями, а саме ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.11.2018 року та постановою Одеського апеляційного адміністративного суд 25.09.2018 року, які набрали законної сили, фактично вже було розглянуто питання щодо зупинення провадження з підстав тотожності позовних вимог.

Отже, оскільки спірною ухвалою суду 1-ї інстанції зупинено провадження до остаточного вирішення позовних вимог по справі №2-а-608/11, при цьому висновки щодо зупинення провадження з урахуванням первинних позовних вимог вже неодноразово висловлювались в рішеннях, які набрали законної сили, до того ж, навіть задоволення заяви від 22.02.2018 року (по справі №2-а-608/11) про уточнення позовних вимог, ніяким чином не вплинуло б (не встановило б) тотожність позовних вимог по справах №495/6273/17 та №2-а-608/11, а отже, відповідно, і таке зупинення провадження спірною ухвалою від 25.07.2019 року є необґрунтованим.

Крім того, як вже зазначалось вище, слід врахувати й той факт, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2019 року (справа №2-а-608/11) ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2019 року (справа №2-а-608/11), якою, в свою чергу, серед іншого, відмовлено в уточненні позовних вимог, в частині уточнення розміру позовних вимог залишено без змін, а отже, на цей час фактично відпали і підстави для спірного зупинення провадження по даній справі №495/6273/17.

Окрім того, при прийнятті остаточного рішення по даній апеляційній скарзі, судова колегія також вважає за необхідне зазначити й про те, що відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (ратифікована 11.09.1997р.), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом - тобто право на доступ до суду.

Так, у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950р., ратифікована Законом України від 17.07.1997р. №475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

А у справі «Bellet v. Frаnсе» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких - є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Отже, як свідчить позиція ЕСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові, процесуальні чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Т.б. доступ до правосуддя повинен бути не лише «фактичним», але і «реальним» і «ефективним».

Також, одночасно ще раз слід зазначити про те, що аналогічні положення фактично містяться і в ч.ч.1,6 ст.5 КАС України, зі змісту яких слідує, що кожна особа має паво в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. При цьому, відмова від права на звернення до суду є недійсною.

До того ж, суд звертає увагу й на те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, на підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала суду 1-ї інстанції від 25.07.2019 року про зупинення провадження є необґрунтованою і передчасною та відповідно, підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, на підставі вищезазначеного, судова колегія дійшла висновку про порушення судом 1-ї інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права, а тому, відповідно до ст.320 КАС України, дане судове рішення (ухвала) підлягає скасуванню, а матеріали справи - направленню до того ж суду для продовження розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 308, 309, 310, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 липня 2019 року скасувати та направити дану справу №495/6273/17 до суду 1-ї інстанції - для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 18.10.2019р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук