Справа № 0640/4523/18
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0640/4523/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Романченко Євген Юрійович

Суддя-доповідач - Кузьменко Л.В.

22 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Совгири Д. І. Франовської К.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року (рішення ухвалено суддею Романченком Є.Ю. 17.04.2019 року в м.Житомир, дату складення повного судового рішення не зазначено) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирбуррозвідка" до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправними дій щодо списання (зарахування) коштів, визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-10134-52 від 20 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирбуррозвідка" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Житомирській області в частині списання (зарахування) коштів ТОВ "Житомирбуррозвідка" в рахунок погашення рішення №000028605 від 27.02.2017 (помилково зазначено відповідачем дата рішення - 13.02.2017);

- визнати протиправною та скасувати вимогу №Ю-10134-52 від 20 липня 2018 року про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 301909,30 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ю-10134-52 від 20 липня 2018 року сформована на підставі рішення б/н від 27.02.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) єдиного внеску за період з 21.02.2014 до 27.01.2017 в сумі 304292,75 грн, яке було оскаржене в адміністративному порядку. За результатами розгляду скарги, на адресу позивача надійшло рішення про результати розгляду скарги Державною фіскальною службою України від 14.04.2017 №8011/6/99-99-11-02-02-25, в якому зазначено, що рішення від 27.02.2017 підлягає скасуванню та вважається відкликаним з дня прийняття даного рішення. Проте, відповідачем не здійснено відповідних коригувань в інформаційній системі та, як наслідок, наступні платежі зі сплати єдиного соціального внеску Товариства були списані відповідачем в рахунок погашення заборгованості по скасованому рішенню. Такі протиправні дії відповідача спричинили виникнення боргу ТОВ "Житомирбуррозвідка" по сплаті єдиного внеску в загальній сумі 301909,30 грн. У зв`язку з цим, на думку позивача, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ю-10134-52 від 20 липня 2018 року є такою, що порушує права позивача, оскільки внески підприємством сплачено вчасно та у повному обсязі.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суд від 17 квітня 2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирбуррозвідка" (вул. Коцюбинського, 8, смт. Нова Борова, Хорошівський район, Житомирська область, 12114, ідентифікаційний код: 30737100) до Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, ідентифікаційний код: 39459195) про визнання протиправними дій щодо списання (зарахування) коштів, визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-10134-52 від 20 липня 2018 року задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Житомирській області щодо зарахування, сплачених ТОВ "Житомирбуррозвідка" коштів по єдиному внеску в рахунок погашення рішення про застосування штрафу та пені № 000028605.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Житомирській області про сплату боргу №Ю-10134-52 від 20 липня 2018 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирбуррозвідка" 6450,00 грн сплаченого судового збору.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати судове рішення, прийняти постанову про відмову в задовленні позовних вимог. На обгрунтування доводів апеляційної скарги покликається на те, що заборгованість в сумі 301909,30 грн., на яку виставлено оскаржувану вимогу, виникла на підставі: рішення №000028605 від 27.02.2017 на суму 304292, 75 грн та звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № від 13.06.2018 на суму 40114,16 грн з терміном сплати 20.06.2018. Зазначає, що списання сплачених підприємством коштів на погашення недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення відповідає приписам ч.6 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

З матеріалів справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирбуррозвідка" зареєстровано як юридична особа та є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За даними інформаційної системи органу доходів і зборів за ТОВ "Житомирбуррозвідка" станом на 30.06.2018 рахується заборгованість в сумі 301909,30 грн зі сплати єдиного внеску, з яких недоїмка - 224056,76 грн, пеня - 77852,54 грн.

20 липня 2018 року Головним управлінням ДФС у Житомирській області сформовано та виставлено ТОВ "Житомирбуррозвідка" вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-10134-52, в якій визначено, що станом на 30.06.2018 заборгованість зі сплати єдиного внеску та пені становить 301909,30 грн, в тому числі: недоїмка - 224056,76 грн та пеня -77852,54 грн.

При цьому відповідач стверджує, щл заборгованість в сумі 301909,30 грн виникла на підставі:

- рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну плату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 13.02.2017 №000028605 на суму 304292,75 грн;

- звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів № від 13.06.2018 з терміном сплати 20.06.2018 на суму 40114,16 грн.

У свою чергу позивач щодо вказаної заборгованості по сплаті єдиного внеску заперечує, стверджує, що Рішення контролюючого органу за №000028605 датовано 27.02.2017, а не 13.02.2017, і саме це рішення було скасовано Державною фіскальною службою України, а тому відповідач безпідставно зарахував сплачені Товариством впродовж січня - червня 2018 року кошти на погашення неіснуючого рішення про застосування штрафних санкцій та пені, і як наслідок, сформував протиправну вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20.07.2018.

Надаючи оцінку аргументам представників сторін та висновкам суду першої інстанації колегія суддів виходить з такого.

Частиною 1 статті 67 Конституції України проголошено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), у розумінні пункту 2 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (зі змінами та доповненнями, далі - Закон №2464-VI), - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI, недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску визначено в статті 9 Закону № 2464-VI.

Частиною 12 статті 9 вказаного Закону визначено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Заходи впливу та стягнення визначені у статті 25 Закону №2464-VI.

Відповідно до частини першої вказаної статті Закону №2464-VI, рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Частиною 3 статті 25 Закону №2464-VI визначено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно із абз. 1 ч. 4 ст. 25 Закону №2464-VI, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку (абз. 5 ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VI).

Положеннями абзацу першого частини 14 статті 25 Закону №2464-VI визначено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Відповідно до абз. 4 цієї ж частини статті 25 Закону №2464-VI, порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень органу доходів і зборів щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Абзац 4 частини 15 статті 25 Закону №2464-VI передбачає, що суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов`язано з виникненням та сплатою недоїмки.

За змістом пункту 3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04 травня 2018 року N 469), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 р. за N 508/26953, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Судами встановлено, що фактичною підставою виникнення у позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску в загальній сумі 301909,30 грн, у тому числі недоїмки, та, відповідно, формування та направлення ТОВ "Житомирбуррозвідка" оскаржуваної вимоги є несвоєчасна сплата останнім штрафних санкцій та пені відповідно до рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну плату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 13.02.2017 №000028605 на суму 304292,75 грн.

Так, із даних інформаційної системи органу доходів і зборів щодо сплати єдиного внеску слідує, що кошти, сплачувані Товариством як єдиний внесок у звітних періодах зараховувались пропорційно, зокрема, на погашення штрафних санкцій та пені по рішенню від 13.02.2017 №000028605 на суму 304292,75 грн. Як наслідок станом на 30.06.2018 за платником рахувалася заборгованість в сумі 301909,30 грн, з яких недоїмка - 224056,76 грн, пеня - 77852,54 грн.

Відповідно до приписів частини шостої статті 25 Закону № 2464-VI визначено, що у разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

При цьому обов`язковою умовою для погашення за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску, для сплати поточних платежів непогашених сум недоїмки, штрафних санкцій та пені є встановлення факту того, що такі недоїмка, штрафні санкції та пеня виникли раніше.

Разом з тим, рішення контролюючого органу про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну плату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 13.02.2017 №000028605, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирбуррозвідка" застосовано штраф та/або пеню в сумі 304292,75 грн матеріали справи не містять.

Застосування штрафних санкцій та нарахування пені в загальній сумі 304292,75 грн рішенням від 13.02.2017 №000028605 в інтегрованій картці позивача по єдиному внеску за 13.02.2017 та весь 2017 рік не відображено, про що свідчить роздруківка надана відповідачем.

Представником відповідача не надано такого рішення а ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції. Не наведено будь-яких доказів щодо помилковості чи безпідставності доводів позивача про те, що рішення від 13.02.2017 №000028605 відповідачем не приймалося, а зарахування сплачених коштів було направлено на погашення фінансових санкцій та пені, визначених у рішенні від 27.02.2017 № 000028605, без урахування факту його скасування.

Судами встановлено, що 27 лютого 2017 року ГУ ДФС у Житомирській області прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирбуррозвідка" застосовано штраф у розмірі 50881,23 грн за період з 21.02.2014 до 27.01.2017 та у розмірі 118486,11 грн за період з 21.01.2015 до 27.01.2017, а також нараховано пеню в сумі 134925,41 грн. Загальна сума за рішенням - 304292,75 грн.

Не погодившись із цим рішенням платник оскаржив його в адміністративному порядку. Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги від 14.04.2017 № 8011/6/99-99-11-02-02-25 вирішено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 27.02.2017 № 000028605 ГУ ДФС у Житомирській області скасувати та вважати відкликаним з дня прийняття даного рішення, а скаргу ТОВ "Житомирбуррозвідка" задовольнити частково. Також зобов`язано ГУ ДФС у Житомирській області винести та направити нове рішення, з урахуванням вказаного у рішенні ДФС України.

Відповідачем нового рішення на виконання рішення ДФС України від 14.04.2017 не прийнято і суду не надано.

Відповідно до п. 5 розд. IV Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2015 року N 1124, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 лютого 2016 р. за N 178/28308, у разі скасування вимоги або рішення контролюючого органу про нарахування пені та накладення штрафу вони вважаються відкликаними з дня прийняття рішення контролюючим органом вищого рівня про повне або часткове задоволення скарги, про що зазначається в рішенні відповідного контролюючого органу.

Таким чином, рішення ГУ ДФС у Житомирській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 27.02.2017 № 000028605 з 14 квітня 2017 року вважається відкликаним, тобто вичерпало свою дію і не породжує жодних правових наслідків. Відтак, кошти, що надходили та надходять від позивача не підлягають зараховуванню на погашення сум штрафних санкцій та пені, визначених у рішенні від 27.02.2017 №000028605.

Однак, із роздруківки даних інформаційної системи по єдиному внеску платника - ТОВ "Житомирбуррозвідка" видно, що з січня 2018 року відповідачем за рахунок коштів, що надходили від платника як поточні платежі, проводилось погашення штрафних санкцій та пені по рішенню №000028605 від 13.02.2017. Станом на 30.06.2018 залишок несплаченої пені становив 77852,54 грн, тобто штраф і пеня на загальну суму 226440,21 грн були погашені шляхом зарахування контролюючим органом сплачених Товариством коштів у період січень - червень 2018 року.

З огляду на вказані обставини, дії відповідача по погашенню сум штрафних санкцій та частково пені, визначених у рішенні №000028605, з рахунок коштів, що надходили від платника єдиного внеску у січні - червні 2018 року на погашення самостійно визначених сум єдиного внеску за звітні періоди є протиправними, такими, що порушують права та інтереси позивача.

Суд першої інстанції врахувавє, що дії відповідача щодо зарахування сплачених позивачем поточних платежів по єдиному соціальному внеску в рахунок виконання рішення про застосування штрафу та пені №000028605, яке було відкликане за рішенням ДФС України від 14.04.2017, безпосередньо мали вплив на утворення недоїмки позивача в сумі 224056,76 грн та, відповідно, формування вимоги про сплату боргу від 20.07.2018.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону № 2464-VI, завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

В силу приписів статті 3 вказаного Закону збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами: прозорості та публічності діяльності органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску; державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАСУ).

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "… адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

В даній справі відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, обов`язок щодо доведення правомірності та обґрунтованості своїх дій не виконано, та у встановленому порядку не доведено правомірність формування вимоги про сплату боргу від 20.07.2018. ГУ ДФС у Житомирській області не надано суду жодних доказів та не наведено жодних підстав, які б свідчили про необхідність зарахування сплачених позивачем у січні - червні 2018 року коштів по єдиному соціальному внеску в рахунок погашення рішення про застосування штрафу та пені №000028605.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відтак, правильними є висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирбуррозвідка".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 жовтня 2019 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Совгира Д. І. Франовська К.С.