Справа № 822/948/16
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/948/16
УХВАЛА

23 жовтня 2019 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С.

за участі:секретаря судового засідання Данилюк К.Б. представника позивача Грицай Л.М. третьої особи ОСОБА_1
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 , про визнання протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні та постанови про арешт майна та оголошення заборони його відчуження від 21.08.2015 року.

Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 10 червня 2016 року адміністративний позов задоволив.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановою від 24 липня 2019 року вирішив скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2016 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року в частині ухвалення рішень щодо позовних вимог про визнання протиправними дій органу ДВС щодо прийняття постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 21.08.2015 року, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року залишена без змін.

Відтак, справу направлено на новий розгляд в частині позовної вимоги про визнання протиправними дій органу ДВС щодо прийняття постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 21.08.2015 року та її скасування, в решті судове рішення апеляційної інстанції залишене без змін.

Ухвалою від 06.09.2019 суд прийняв до свого провадження адміністративну справу № 822/948/16 та призначив судове засідання на 16.09.2019 р.

16.09.2019 року усі учасники справи, належним чином повідомлені про судовий розгляд, в судове засідання не з`явились.

Частина 2 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України (редакція КАС України, чинна на момент звернення позивача до суду) передбачала десятиденний строк звернення до суду для оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС.

Під час дослідження матеріалів справи було встановлено, що Верховний Суд, переглядаючи рішення у цій справі, встановив, що в наданих до суду запереченнях на позовну заяву ПАТ "Укрсоцбанк" зазначалось про пропуск позивачем строку звернення до суду з вимогою про скасування постанови державного виконавця від 21.08.2015 року.

Верховний суд зазначив, що обставини дотримання позивачем встановленого законодавством строку звернення до суду із зазначеною позовною вимогою судами не перевірені. Як вбачалось з висновків Верховного Суду, позивач, ймовірно, міг знати про наявність оскарженої постанови ДВС про арешт майна задовго до звернення до суду з цією вимогою 18.05.2016 року, тобто з пропуском строку звернення до суду. Натомість, на думку Верховного суду, у позові позивач причини пропуску строку звернення до суду не обґрунтовує.

Зазначені обставини, на думку Верховного Суду, повинні бути з`ясовані судом під час нового розгляду справи.

Зважаючи на це, ухвалою від 16 вересня 2019 року суд залишив позовну заяву ОСОБА_2 в цій частині без руху та запропонував у п`ятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання належних доказів дотримання ним строку звернення до суду з вимогою про оскарження дій відповідача стосовно прийняття постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.08.2015 року та її скасування.

Крім цього, ухвалою від 17.09.2019 року суд витребував у відповідача документи виконавчого провадження, які підтверджують ознайомлення позивача із оскарженою постановою.

На виконання ухвали суду органом ДВС надані копії двох заяв представника позивача від 24.09.2015 року та 13.05.2016 року про надання можливості ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження.

03.10.2019 року надійшли письмові пояснення представника позивача, де він покликається на те, що у останньому абзаці позовної заяви позивач наводить поважні причини пропуску строку оскарження постанови, а саме те, що про існування оскаржених постанов він дізнався лише 13.05.2016 року.

Крім того посилається на те, що оскаржувані постанови не отримував, а під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 24.09.2015 року, вони не містили постанови про арешт майна боржника від 21.08.2015 року.

Для з`ясування дійсних обставин суд призначив судове засідання на 15 жовтня 2019 року, витребував оригінали матеріалів виконавчого провадження № ВП 48461910 та визнав обов`язковою явку представника органу ДВС.

Під час судових засідань 15 жовтня та 23 жовтня 2019 року представник позивача підтримав доводи, які стосувались визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду.

Державний виконавець проти поновлення строку заперечує, покликаючись на те, що матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що позивач знав або міг знати про наявність оскаржуваного рішення.

Третя особа ОСОБА_1 підтримала доводи сторони відповідача, вважаючи, що позивач не довів поважність причин пропуску строку звернення до суду. Третя особа ПАТ "Укрсоцбанк" будь-які заяви або пояснення суду не надсилала.

В судове засідання 23 жовтня 2019 року представник відповідача не з`явилась, подала клопотання, де справу просить розглядати без її участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Судом 15 жовтня та 23 жовтня 2019 року в присутності учасників справи оглянуто матеріали виконавчого провадження № ВП 48461910, з яких вбачається наступне.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.08.2015 року про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № 1070, виданого 04.08.2015 року, згідно з супровідним листом від 17.08.2015 року № 27152 повинна була бути направлена боржнику ОСОБА_2 за його адресою у с. Городець Володимирецького району Рівненської області.

У матеріалах виконавчого провадження міститься список відправлень документів виконавчої служби від 17.08.2015 року, складений у довільній формі, де дійсно зазначається номер супровідного листа № 27152 на ім`я ОСОБА_2 .

Разом з тим, такий список не є належним доказом повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

У той же час, наявний у матеріалах виконавчого провадження список на відправку рекомендованої кореспонденції другого відділу ДВС, у якому присутнє посилання на вищезгаданий супровідний лист № 27152 про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, датований 17 вересня 2015 року і підтверджений чеком установи зв`язку Укрпошта також від 17 вересня 2015 року, що говорить про те, що вказана постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена боржнику не у серпні 2015 року, а лише через місяць, у вересні 2015 року.

Доказів отримання ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження, матеріали останнього не містять.

Разом з тим, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії. Такий правовий висновок зробив Касаційний господарський суд у складі Верховного суду у постанові №916/1605/15-г.

Відповідно до частини першої статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" ( у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Верховний суд прийшов до висновку, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Разом з тим, як вже встановлено вище, у цій справі докази отримання боржником ОСОБА_2 вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження відсутні.

Судом встановлено, що 21.08.2015 року державний виконавець прийняв оскаржену постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, однак у матеріалах виконавчого провадження також відсутні будь-які докази направлення останньої боржнику.

Крім того, під час судового засідання державний виконавець не обґрунтував належними доказами та посиланням на норми закону, що державний виконавець не був зобов`язаний довести вказану постанову до відома боржника.

Що стосується заяви представника позивача про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження від 24.09.2015 року, то зазначена заява не містить будь-яких відміток про дійсне ознайомлення тією датою боржника чи його представника з документами виконавчого провадження або про вручення їм оскарженої постанови на руки. Відтак, наявність заяви про надання можливості ознайомитись зі документами, не є презумпцією ознайомлення з певним документом, який може на той момент бути наявним у виконавчому провадженні або ж бути відсутнім.

Крім того, під час судового засідання суд звернув увагу державного виконавця та присутніх учасників справи на те, що матеріали виконавчого провадження знаходяться у неупорядкованому стані, не підшиті суцільно в один масив, не пронумеровані у хронологічному порядку, відсутній опис матеріалів та хронологія руху документів, відтак встановити, що станом на вересень 2015 року той чи інший документ дійсно був наявний у виконавчому провадженні, не можливо.

Як стверджує представник позивача, на час ознайомлення з матеріалами у вересні 2015 року, оскаржена постанова про арешт майна була відсутня. Державний виконавець дану обставину належними доказами не спростував.

Судом також встановлено, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які відомості про те, що позивач дізнався про наявність оскарженої постанови раніше ніж 13 травня 2016 року, коли його представник особисто ознайомився з виконавчим провадженням, поставивши про це відмітку на заяві.

У той же час, припущення державного виконавця про те, що боржник повинен був знати про наявність усіх прийнятих постанов та рішень через ідентифікатор доступу до виконавчого провадження, суд оцінює критично, оскільки як вже встановлено вище, державний виконавець не мав доказів отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, де такий ідентифікатор міг зазначатись.

Крім того, у інших документах, які передували заяві представника позивача про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження від 13.05.2016 року, також відсутні посилання на постанову про арешт майна боржника, з огляду на що суд вважає, що відповідач не довів факт пропуску позивачем строку звернення до суду для оскарження постанови від 21.08.2015 року.

У той же час, суд вважає, що позивач та його представник довели поважність причин пропуску строку звернення до суду для оскарження постанови державного виконавця від 21.08.2015 року, який рахується від дати ознайомлення боржника з оскарженим документом до дати звернення до суду, зважаючи на що строк слід поновити, а судовий розгляд справи продовжити. Керуючись ч. 14 ст. 171, статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

визнати поважними причини пропуску ОСОБА_2 строку звернення до суду для оскарження постанови державного виконавця Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області від 21.08.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Строк поновити.

Вважати, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви та розгляд справи продовжити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя І.С. Козачок