Справа № 440/3097/19
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3097/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

визнання протиправним та скасування рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 297 від 24.05.2018,

зобов`язання відповідача перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на рівні з військовослужбовцями строкової служби, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до п. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постанови КМУ № 851 "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.10.2017 до 01.07.2019, з урахуванням виплачених сум пенсії.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2019 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року позовну заяву залишено без руху.

04 вересня 2019 року позивач усунув недоліки позовної заяви, визначені ухвалою суду від 27 серпня 2019 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 24 вересня 2019 року суд замінив відповідача у справі з Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Аргументи учасників справи
В обґрунтування вимог позивач стверджував про протиправні дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.10.2017 виходячи із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до вимог частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв`язку з ухваленням Конституційним Судом України рішення від 25.04.2019 у справі №1-р(ІІ)/2019 щодо невідповідності Конституції України словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Незважаючи на те, що йому почали виплачувати збільшену пенсію з 01 липня 2019 року, позивач вважав, що має право на відповідну пенсію, обраховану зі п"ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, починаючи з 01 жовтня 2017 року.

23 вересня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив про порушення позивачем встановленого Кодексом адміністративного судочинства України строку звернення до суду із позовною вимогою про визнання протиправним та скасування рішення від 24.05.2018 № 297. А також у відзиві на позов зазначено, що згідно з рішенням № 28 від 08.08.2019 позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.07.2019.

Враховуючи зміст викладених у відзиві на позов аргументів, ОСОБА_1 26 вересня 2019 року подав до суду відповідь на відзив, у якій вказав про свою незгоду із діями та рішеннями відповідача, а також подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду. У вказаній заяві ним, зокрема, було зазначено, що оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень від 24.05.2018 № 297 він отримав лише 13.08.2019 року під розписку в Лубенському ОУПФУ.

Суд зазначає, що доказів, які підтверджують факт направлення та отримання позивачем оскаржуваного рішення в інші строки, відповідачем до суду не надано. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не був пропущений строк звернення до суду.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Обставини справи, встановлені судом
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області.

22.05.2018 до Лубенського ОУПФУ Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній просив обчислювати та виплачувати йому пенсію виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до вимог частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням від 24.05.2018 Лубенське ОУПФУ Полтавської області відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії з 01.10.2017, оскільки строкова військова служба позивача проходила з 18.04.1978 по 27.03.1980, а не під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС /а.с. 66-67/.

Не погодившись із таким рішенням відповідача, отримавши його примірник лише 13.08.2019, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 15 цього Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 59 цього Закону встановлений порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Частиною 3 зазначеної статті (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03 жовтня 2017 року) передбачалося, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

25.04.2019 Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) (№1-р(II)/2019), яким вирішено:

1) визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю;

2) словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 №2136-VIII.

Отже, вимога частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби втратила чинність з 25 квітня 2019 року.

Таким чином, з 25.04.2019 норма частини 3 статті 59 Закону №796-XII має застосовуватись у такій редакції: "Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року."

Висновки щодо правозастосування
Наявною у матеріалах справи копією посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1) серії НОМЕР_1 , виданого 18.03.2019, підтверджується, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з довідкою МСЕ серії 7-66 ТЕ № 0398976, ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ЛНА на ЧАЕС.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 26.07.1986 №189 та військового квитка серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 27.06.1986 по 26.07.1986.

З урахуванням наведеного, та враховуючи, що з 25.04.2019 норма частини 3 статті 59 Закону №796-XII має застосовуватись у такій редакції: "Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.", позивач має право на перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум пенсії на підставі частини 3 статті 59 Закону №796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

При цьому, суд вважає за необхідне в задоволенні позову в частині вимог за період з 01.10.2017 по 25.04.2019 відмовити, оскільки з огляду на положення пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(II)/2019 та статті 152 Конституції України підстави для застосування до спірних правовідносин положень частини 3 статті 59 Закону №796-XII у редакції рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(II)/2019 до дати ухвалення цього рішення відсутні.

Також, враховуючи принцип незворотності дії нормативно-правових актів в часі, закріплений у статті 58 Конституції України, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 24.05.2018 року № 297, яким відмовлено у перерахунку пенсії позивачу відповідно до статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та у здійсненні з 01 жовтня 2017 року перерахунку пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Надаючи оцінку вимогам в частині нарахування та виплати пенсії за період з 25.04.2019 по 01.07.2019, суд виходить з наступного.

Процедура призначення (перерахунку) пенсій затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (зі змінами) "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зазначена постанова зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846.

Відповідно до вищевказаного Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, відстрочку часу її призначення, перерахунок та відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Днем звернення за призначенням (перерахунком) пенсії вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. За результатами розгляду такої заяви, орган, що призначає пенсію, приймає рішення про призначення чи відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Суд зазначає, що відповідач слушно вказав на Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", який встановлює відповідачу обов"язок проведення перерахунку пенсії, за наявності підстав для цього, з дня звернення особи.

З матеріалів справи вбачається, що своїм рішенням № 28 від 08.08.2019 відповідач провів перерахунок пенсії позивачу відповідно до статті ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.07.2019.

Оскільки, раніше, у період з 25.04.2019 по 01.07.2019, позивач не звертався до Управління із заявою встановленого зразка про перерахунок йому пенсії згідно зі ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то Управлінням 08.08.2019 правомірно було самостійно прийнято рішення по суті щодо перерахунку позивачеві пенсії з 01.07.2019 відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи з наведеного, пенсія позивачу перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат
Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні адміністративного позову, підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий суддя І.С. Шевяков