Справа № 420/5256/19
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5256/19
У Х В А Л А

15 жовтня 2019 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді -Танцюри К.О.

секретаря судового засідання -Баланюк Т.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Одеської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення Одеської обласної ради №1039-VII від 21.08.2019р. "Про внесення змін до рішення обласної ради від 24.06.2015р. №1392 -VI "Про схвалення перспективного плану формування територій громад Одеської області" в частині включення Красноокнянської територіальної громади до Маяківської об`єднаної територіальної громади в Переліку спроможних територіальних громад Одеської області.

Ухвалою суду від 24.09.2019р. відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

У підготовчому засіданні 15.10.2019р. представник Одеської обласної ради заявила клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на те, що позивачем не доведено існування станом на момент розгляду справи факту порушення його прав та інтересів та те, що ні Красносільська сільська рада ні її виконавчі органи, яким відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» надано право звернення до суду, із відповідним позовом до суду не звертались.

Представник позивача заперечував проти вказаного клопотання, зазначивши, що позивач є членом територіальної громади та має право звернутись із вказаним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 25.11.1997р.

N6-зп по справі N18/1148-97 частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемлюють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав у сфері публічно-правових відносин. Разом з тим, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити чи є відповідне право або інтерес порушеним, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Таким чином, підставою для звернення особи за захистом до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, встановлення наявності чи відсутності відповідного порушення права або законного інтересу встановлюється судом під час прийняття рішення по суті.

Водночас, суд враховує, що перелік підстав для залишення позову без розгляду визначені ст.240 КАС України.

Так, ст. 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: 1) позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності; 2) позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 4) позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності; 5) надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду; 6) особа, яка має адміністративну процесуальну дієздатність і за захистом прав, свобод чи інтересів якої у випадках, встановлених законом, звернувся орган або інша особа, заперечує проти позову і від неї надійшла відповідна заява; 7) провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом; 8) з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу; 9) позивач у визначений судом строк без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору; 10) після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з недоведенням факту порушення законних прав та інтересів позивача.

Оцінивши в сукупності наведені норми, враховуючи специфіку даної категорії спору, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 240, 248, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Одеської обласної ради про залишення без розгляду адміністратвиного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 21.10.2019р.

Суддя К.О. Танцюра