Справа № 480/3566/19
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 р. Справа № 480/3566/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протипавними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - відповідач), в якій просить:

- визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській обл. про виключення ОСОБА_1 положення щодо збільшення розміру пенсії за вислугу років на 5 відсотків відповідних сум грошового забезпечення особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до другої категорії з 07.09.2018р.;

- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській обл. здійснити ОСОБА_1 перерахунок складової пенсійної - за вислугу років 55% грошового забезпечення з 07.09.2018р.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що під час звернення із запитом від 02.08.2019 року до відповідача про надання висновку про призначення пенсії та протоколу про її поновлення, позивачу стало відомо, що відповідачем з 07.09.2018 року, після поновлення виплати пенсії пенсіонера МВС України, було зменшено йому розмір пенсії за вислугу років на 5 %. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними та такими, що порушують його конституційні права на пільги, компенсації, гарантії, які є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

На виконання зазначеної ухвали представником відповідача подано до суду відзив, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що при проведенні поновлення пенсії було враховано статтю 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", чинну на момент її поновлення, основний розмір пенсії позивача склав 50% від суми грошового забезпечення, оскільки, станом на 07.09.2018, редакція статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" була змінена, виключено положення щодо збільшення особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 2 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Таким чином, виплата пенсії позивача проводиться з урахуванням положень чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач 10.06.1998 р. був звільнений з органів внутрішніх справ на пенсію за вислугу років та у зв`язку з тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, йому була призначена пенсія в розмірі 55% грошового забезпечення, що підтверджується висновком про призначення пенсії за вислугу років від 12.06.1998 року (а.с. 6, 8).

З 01.10.2006 року виплата даної пенсії була припинена у зв`язку з переходом на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З 07.09.2018 року виплату пенсії відповідно до Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ОСОБА_1 на підставі його особистої заяви, було поновлено.

02.08. 2019 р. позивач звернувся з запитом до Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про надання матеріалів пенсійної справи, а саме, висновку про призначення пенсії та протоколу про її поновлення (а.с. 7).

Згідно висновку про призначення пенсії за вислугу років від 12.06.1998 року, пенсія позивачу з 09.06.1998 року була призначена у розмірі 55% грошового забезпечення, а відповідно до протоколу за пенсійною справою при її поновленні, станом на 07.09.2018 року, розмір пенсії становить 50% грошового забезпечення (а.с. 8-9).

09.08.2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із запитом від 09.08.2019 року, в якому просив відновити виплату пенсії в розмірі 55% грошового забезпечення (а.с. 10).

Листом від 06.09.2019 року № 1430/р-11 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повідомило позивача, що при переведені на пенсію за вислугу років згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовані норми Закону чинні на момент переведення. Відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та мають вислугу 20 років і більше, пенсії за вислугу років призначаються у розмірі: за вислугу 20 років - 50 процентів, а за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській аварії і віднесені в установленому законом порядку, зокрема, до категорії 2 у розмірі не більше 95% сум грошового забезпечення. Таким чином, розмір пенсії за наявною вислугою 20 років становить 50%. А отже підстави виплати пенсії у розмірі зазначеному у зверненні відсутні (а.с. 11).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії в розмірі 55 % грошового забезпечення) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі і на службі в органах внутрішніх справ мають право на довічну пенсію за вислугу років.

За приписами п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби та призначення йому пенсії) право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше.

Пунктом "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби та призначення йому пенсії) встановлено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років та які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

З матеріалів справи суд вбачає, що відповідно до висновку управління МВС України в Сумській області, на виконання приписів вказаних норм та беручи до уваги той факт, що позивач під час проходження служби брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесений до 2 категорії, позивачу з 09.06.1998 року була призначена пенсія за вислугу років в розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення (а.с. 8).

Разом з тим судом встановлено, що в 2006 році позивачу було призупинено виплату пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у зв`язку з переходом на пенсію держслужбовця. А під час поновлення з 07.09.2018 року виплати пенсії позивачу відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", було зменшено розмір призначеної з 09.06.1998 року пенсії за вислугу років на 5 %, тобто основний розмір пенсії фактично становить 50 % відповідних сум грошового забезпечення, про що також зазначено в протоколі за пенсійною справою (а.с. 9).

При цьому як на підставу для зменшення розміру пенсії на 5 %, відповідач посилається на те, що з 29.04.2006 року набрали чинності зміни, внесені Законом України від 04.04.2006 № 3591-IV "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якими виключено положення щодо збільшення розміру пенсії за вислугу років на 5 відсотків відповідних сум грошового забезпечення особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до 2-ї категорії.

Проте суд вважає безпідставними дані посилання відповідача, з огляду на наступне.

Статтею 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що за цим Законом призначаються:

а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років;

б) соціальні пенсії.

В силу положень ст. 4 Закону України "Про пенсійне забезпечення" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Разом з тим, як вже зазначалося судом раніше, згідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії в розмірі 55 % грошового забезпечення) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі і на службі в органах внутрішніх справ мають право на довічну пенсію за вислугу років.

При цьому відповідно до п. 4 Прикінцевих положень Закону України від 04.04.2006 № 3591-IV "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців", вислуга років для призначення пенсій, що була обчислена особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, особам надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", відповідно до нормативно-правових актів щодо призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, перегляду не підлягає.

Відтак суд зазначає, що в даному випадку позивачу з 07.09.2018 року було відновлено виплату вже призначеної 10.06.1998 року довічної пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а не призначено пенсію вперше, тобто фактично було здійснено перехід з однієї пенсії на іншу, а отже підстави для її зменшення у відповідача були відсутні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що зменшуючи на 5% розмір призначеної позивачу пенсії, Головне управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області діяло не на підставі та не у спосіб, що передбачений Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що свідчить про протиправність таких дій відповідача.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, вказаною статтею Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Проаналізувавши обставини справи, суд не вбачає достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по вказаній адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протипавними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) про виключення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) положення щодо збільшення розміру пенсії за вислугу років на 5 відсотків відповідних сум грошового забезпечення особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до другої категорії з 07.09.2018 р.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) перерахунок складової пенсійної - за вислугу років 55% грошового забезпечення з 07.09.2018 р.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек