Справа № 420/3532/19
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/3532/19
Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М. Г

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шляхтицького О.І.

суддів: Федусика А.Г. , Семенюка Г.В.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради про визнання протиправним ненадання відповіді та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач/скаржник) звернувся до суду з адміністративним позовом до Ізмаїльської міської ради, у якому позивач просив суд:

- визнати протиправним ненадання позивачу відповіді по суті вищезазначеної скарги;

- зобов`язати відповідача надати відповідь по суті скарги позивача, а саме: зазначити назву та юридичну адресу установи, що вона постачає населенню міста Ізмаїл скраплений газ у балонах, та правомірність ціни за надані послуги.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року вказаний позов залишено без руху, на підставі його невідповідності вимогам статті 160 КАС України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року адміністративний позов повернуто ОСОБА_1 Роз`яснено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Не погоджуючись з ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій скаржник просить скасувати вказану ухвалу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року поновлено скаржнику строк звернення до суду з апеляційною скаргою. Відкрито апеляційне провадження у справі. Справу призначено до розгляду у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 312 КАС України апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду розглянуто у порядку письмового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 зазначав, що ухвалою від 18 червня 2019 року суд запропонував позивачу протягом десяти днів з дати вручення вказаної ухвали усунути недоліки позовної заяви. Зазначену ухвалу суду надіслано позивачу разом із супровідним листом від 18 червня 2019 року, вих. № 420/3532/19/19033/19, за адресою, вказаною позивачем в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 .

Однак, документи, надіслані позивачу 18 червня 2019 року, повернуто до суду 30 липня 2019 року, про що свідчить штамп Одеського окружного адміністративного суду, із довідкою «Укрпошти» ф. 19 від 27 липня 2019 року, із зазначенням причини повернення: за закінченням строку зберігання.

Приймаючи рішення про повернення позову ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновків про свідоме неотримання позивачем судової кореспонденції, яка направлялася судом за адресою, зазначеною самим позивачем в позовній заяві, не повідомлення суду про зміну місця проживання (перебування), що розцінено судом як дії, спрямовані на затягування розгляду справи та зловживання процесуальними правами, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем в наданий судом строк не виконано вимоги ухвали суду першої інстанції від 18 червня 2019 року, клопотання про продовження строку встановленого судом для їх усунення, з дотриманням вимог частини 2 статті 121 КАС України, не подав, а тому є підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції не правильним та таким, що не відповідає вимогам Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України).

Відповідно до частини 6 статті 251 КАС України днем вручення судового рішення у тому числі є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно із інформацією, зазначеною у повідомленні про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікаторам №65 9, копію ухвали скаржнику не вручено, а поштове відправлення повернуто до суду з відміткою "повернуто за закінченням терміну зберігання".

Положення КАС України не передбачають повернення рекомендованих листів з відміткою «за закінченням терміну зберігання», така відмітка не передбачена як причина невручення судового рішення. Ця відмітка не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист.

Отже, подібна відмітка не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі, зокрема не визначає чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано судове рішення, не виявлено за місцем проживання.

Відповідно до частини першої статті 131 КАС України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що позивач при зверненні до суду з позовом крім поштової адреси, вказав електронну адресу, проте суд першої інстанції отримавши конверт (поштове відправлення) з зазначенням причин не вручення «за закінченням терміну зберігання», не вжив всіх необхідних заходів щодо повідомлення позивача про залишення апеляційної скарги без руху, оскільки в матеріалах справи відсутні докази надсилання позивачу вказаної ухвали на електрону адресу зазначену в позові.

Апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сформульовану в рішенні від 8 листопада 2018 року, у справі «Созонов та інші проти України», в якій ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

Частинами 1 та 2 статті 320 КАС України встановлено, що підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладені обставини та докази у їх сукупності, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи та неправильно застосовано норм процесуального права, що призвело до обмеження права позивача на судовий захист, регламентованого, зокрема, статтею 55 Конституції України та статтею 5 КАС України, а також неправильного вирішення питання про повернення позовної заяви.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги не вжиття судом першої інстанції всіх можливих заходів щодо повідомлення позивача про залишення його позову без руху, необізнаність позивача про судове рішення, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви, і відповідно до вимог частини 1 статті 320 КАС України, направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

До вказаного висновку суд апеляційної інстанції дійшов з урахуванням позиції викладеної в рішенні Верховного Суду від 12 серпня 2019 року у справі №1340/5463/18 (провадження К/9901/14336/19).

Керуючись ст.ст.320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради про визнання протиправним ненадання відповіді та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню до Верховного Суду не підлягає.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Федусик А.Г. Семенюк Г.В.