Справа № 160/7819/19
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 160/7819/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Семененка Я.В., Добродняк І.Ю.,

апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року ( суддя першої інстанції Конєва С.О.) по справі № 160/7819/19 за позовом ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення №483Н-ХХХІХ/VІІ від 17.04.2018р., зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: ОСОБА_2 та просив: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №483Н-ХХХІХ/VІІ від 17.04.2018р. про відмову у наданні позивачеві дозволу на розроблення технічної документації щодо передачі земельної ділянки в оренду по фактичному розміщенню торговельно-виставочного комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,4981 га; зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання позивачеві дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі земельної ділянки в оренду по фактичному розміщенню торговельно-виставочного комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,4981 га.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року року відмовлено у відкритті провадження у справі за цим позовом на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що спір є публічно-правовим та належить до розгляду в порядку адміністративного судочинства, відтак підстави для відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її првра, свободи або законні інтереси і просити про їх захист,

Крім того, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з &?а;…&?ц; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &? ;…&?р;". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Статтею 19 КАС України визначено предметну юрисдикцію адміністративних судів та наведено вичерпний перелік публічно-правових спорів, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, виходив з того, що вказаний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки не є публічно-правовим, і має вирішуватися судом за правилами ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що в квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для подальшої передачі земельної ділянки в оренду, місце розташування: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:046:0056, орієнтований розмір: 0,4981 га., цільове використання: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Рішенням Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області за №4834-XXXIX/VII від 17 квітня 2018 року, відмовлено гр. ОСОБА_1 у надані дозволу на розроблення технічної документації щодо передачі земельної ділянки в оренду по фактичному розміщені торговельно-виставочного комплексу за адресою: АДРЕСА_1 ,площею 0,4981 га. (кадастровий номер::02:046:0056) у зв`язку з попереднім рішенням Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 08.12.2017 року №437н-XXXIX/VII «Про надання дозволу на розробку технічної документації щодо поділу земельної ділянки комунальної власності» було надано Підгороднянський міський раді.

З оскаржуваним рішенням та бездіяльністю відповідача позивач пов`язує порушення його права на отримання у користування земельної ділянки для розміщення торговельно-виставочного комплексу за рахунок земель комунальної власності.

Разом з тим, зі змісту доданої до позову Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що співкористувачем земельної ділянки за кадастровим номером: :02:046:0056 на рівні з позивачем є також і гр. ОСОБА_2 .

Отже, позивач у даній справі виступає рівноправним суб`єктом земельних відносин, який заперечує право ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку.

Відповідно до ст. 2 ЗК України - земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Статтею 5 ЗК України передбачено, що земельне законодавство базується, в тому числі на принципі забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Статтею 80 ЗК України встановлено, що суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності та держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Згідно до ч. 2 ст. 13 Конституції України кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Громадяни та юридичні особи у визначеному законом порядку набувають прав власності та користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення для ведення господарської діяльності або задоволення особистих потреб.

Відносини, пов`язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.

Відповідно до вимог ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи викладене, а також те, що у спірних правовідносинах відповідач не здійснює владні управлінські функції щодо спірної земельної ділянки, а предметом спору фактично є приватно-правові інтереси, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції і, відповідно, не може вирішуватись адміністративним судом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у даній справі, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та підсудний відповідному суду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на помилковому розумінні норм процесуального права і не є підставою для скасування ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року по справі № 160/7819/198 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко