Справа № 127/24219/19
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/430/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кучеренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції Чугуєнка Романа Григоровича про визнання протиправною та скасування постанови серії ДПО 18 №103620 від 24.08.2019 про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції Чугуєнка Р.Г. про визнання протиправною та скасування постанови серії ДПО 18 №103620 від 24.08.2019 про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що згідно з оскаржуваною постановою, він 24 серпня 2019 року о 17.20 год. в с. В. Сорочинці, керуючи автомобілем, повертаючи ліворуч, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. За вказане правопорушення на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255 гривень. Позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки саме правопорушення нічим не підтверджується, правил дорожнього руху він не порушував, ліворуч не поветрав, суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 не перетинав, оскільки вона була відсутня на дорожньому покритті на даному участку дороги в с. В. Сорочинці. Під час винесення постанови інспектор поліції не представився, документи показувати відмовився, не надав ніяких доказів порушення. Одночасно в оскаржуваній постанові він зробив запис про те, що з постановою відповідача він не згоден, оскільки порушення взагалі не було. Таким чином, фактичні обставини справи не відповідають обставинам, що вказані у постанові, що обумовлює незаконність оскаржуваної постанови та її скасування через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

05 вересня 2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області даний позов був прийнятий до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 10 вересня 2019 року.

Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2019 року підготовче провадження у даній справі було закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 03 жовтня 2019 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач Чугуєнко Р.Г. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з постановою серії ДПО 18 №103620 від 24 серпня 2019 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255 гривень.

Як зазначив у своєму позові позивач, саме правопорушення нічим не підтверджується, правил дорожнього руху він не порушував, ліворуч не повертав, суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 не перетинав, оскільки вона була відсутня на дорожньому покритті на даному участку дороги в с. В. Сорочинці. При винесені оскаржуваної постанови відповідачем не досліджувались будь-які докази щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, жодні докази, в тому числі фото- або відеофіксація не були зазначені при винесені оскаржуваної постанови, інспектором була порушена процедура розгляду справи, йому не були роз"яснені права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. В оскаржуваній постанові взагалі відсутнє посилання на те, що внаслідок таких дій позивачем порушено будь-які вимоги ПДР, що є обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності особи за ст. 122 КУпАП, оскільки відповідальність за цією статтею наступає у випадках перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонений сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху. Будь-яких інших доказів вини позивача, окрім оскаржуваної постанови, відповідачем йому пред`явлено не було.

Отже, судом встановлено, що фактичні обставини справи не відповідають обставинам, що вказані в оскаржуваній постанові, що обумовлює її незаконність та скасування через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, відповідач, в порушення ст. 280 КУпАП, при винесенні постанови не з`ясував, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення, не зібрав доказів щодо підтвердження вини позивача у вчиненні правопорушення, адже обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Однак відповідачем жодного доказу вчинення позивачем правопорушення не надано.

За таких обставин суд вважає, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суб`єктом владних повноважень не дотримано вимог зазначених вище норм, що порушило законні права та інтереси позивача, в оскаржуваній постанові не наведено на підставі яких доказів позивача визнано винним у вчиненні даного порушення.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, а тому суд вважає, що постанова про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 №103620 від 24 серпня 2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є незаконною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 122, ст. 7, ст. 247, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ) до інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції Чугуєнка Романа Григоровича (спеціальний жетон №0120379, адреса місця роботи: Миргородський відділ поліції ГУНП в Полтавській області, 37600, Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34, засіб для зв`язку: (05355) 52-450, 17-916) про визнання протиправною та скасування постанови серії ДПО 18 №103620 від 24.08.2019 про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення - задоволити.

Скасувати постанову серії ДПО 18 №103620 від 24 серпня 2019 року, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції №1 Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області капітаном поліції Чугуєнком Романом Григоровичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255 гривень.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: