Справа № 480/3615/19
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 р. Справа №480/3615/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного Управління пенсійного фонду України в Сумській області щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України в сумі 4404,35 гривень за 2014-2016 роки при призначенні пенсії у 2019 році ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне Управління пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії, ОСОБА_1 за віком із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, тобто за 2016, 2017 та 2018 роки.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що в грудні 2014 року позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому ОСОБА_1 продовжила трудову діяльність і з січня 2015 виплата пенсії була припинена. Після досягнення пенсійного віку позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте відповідачем було проведено не призначення пенсії за віком, а переведення, застосувавши при цьому, показник середньомісячної заробітної плати за 2014-2016 роки. Позивач вважає такі дії позивача протиправними та такими, що порушують її права.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

На виконання зазначеної ухвали представником відповідача подано до суду відзив, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що позивачці на підставі особистої заяви з 24.12.2014 було призначено пенсію за вислугу років. Після повідомлення 05.01.2015 заявницею про зарахування на роботу, яка дає право на пенсію за вислугу років, виплату пенсії було припинено з 05.01.2015 року. 18.06.2019 року ОСОБА_1 надала заяву про призначення пенсії за віком. Відповідно до ст. 10 Закону №1058 передбачено, що особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором. Оскільки право на призначення довічної пенсії ОСОБА_1 використано при призначенні пенсії за вислугу років, з 18.06.2019 було проведено поновлення виплати пенсії та перехід з пенсії по вислузі років на пенсію за віком (а.с. 22).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачу з 24.12.2014 року на підставі особистої заяви було призначено пенсію за вислугу років, що підтверджується протоколом про призначення пенсії від 29.12.2014 року № 2302 (а.с. 25-26, 51-52).

Після повідомлення 05.01.2015 про зарахування позивача на роботу, яка дає право на пенсію за вислугу років, розпорядженням від 08.01.2015 року № 154885 виплату пенсії було припинено з 05.01.2015 року (а.с. 68).

18.06.2019 року позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 106, 118).

Як зазначено представником відповідача у відзиві, з 18.06.2019 року було проведено поновлення виплати пенсії та перехід з пенсії по вислузі років на пенсію за віком.

08.07.2019 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, тобто за 2016, 2017 та 2018 роки (а.с. 9).

Листом від 09.08.2019 року № 1199/К-11 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зокрема повідомило позивача, що згідно зі статтею 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, за нормами якого позивачу була призначена пенсія за вислугу років та пункту 2.4. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, пенсія за вислугу років призначається при залишенні роботи, яка дає право на цей вид пенсії. У разі, якщо після призначення такої пенсії особа працевлаштувалася на роботу, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, її виплата припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи. Тобто, законодавством не передбачено, що пенсія за вислугу років призначається на певний період і може призначатися знову на деякий час. Отже, вказаний вид пенсії призначається один раз довічно. Якщо, перебуваючи на пенсії за вислугу років, особа набула право на інший вид пенсії і виявила бажання його отримувати, то здійснюється переведення з одного виду пенсії на інший (а.с. 10).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Конституції України).

Частиною 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з п. 2, 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом №1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію (…) за вислугу років.

Водночас, ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, первинно позивачу пенсію було призначено за вислугу відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач звернулася вперше у 2019 році після досягнення пенсійного віку.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції на час призначення позивачу пенсії) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Статтею 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком та по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу особою на час звернення за пенсією чи ні. Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до п. 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Отже у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином суд зазначає, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Та обставина, що механізм і порядок обчислення та виплати пенсій за вислугу років з 01.01.2004р. здійснюється на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за формулою, що встановлена для пенсії за віком, не впливає на те, що призначення пенсії за вислугу років передбачено положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення".

При цьому ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років. Разом з тим, ч. 3 ст. 45 зазначеного Закону регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Аналогічна позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена в постанові Верховного Суду України від 29.11.2016р. (справа №133/476/15-а), постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018р. (справа № 876/5312/17, провадження №11-731апп18), постанові Верховного Суду від 13.02.2019р. (справа №265/7301/16-а) та постанові Верховного суду від 11 вересня 2019 року по справі №213/1226/16-а (адміністративне провадження №К/9901/42455/18), яка згідно ч. 4,5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень та враховується іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже суд зазначає, що в даному випадку відбувся не перехід з одного виду пенсії на інший, а призначення нової пенсії.

Враховуючи викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим суд зазначає, що зобов`язанню провести перерахунок та виплату пенсії за віком, повинна передувати дія щодо призначення пенсії за віком.

Згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до пункту 3 цієї Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 18.06.2019 року, із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, тобто за 2016, 2017 та 2018 роки.

Крім того, враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області суму судового збору в розмірі 768,40 грн., сплаченого згідно з квитанцією від 11.09..2019 № 13 (а.с. 5).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України в сумі 4404,35 гривень за 2014-2016 роки при обчисленні розміру пенсії у 2019 році ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком з 18.06.2019 року, із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, тобто за 2016, 2017 та 2018 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) провести перерахунок та виплату пенсії, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за віком із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, тобто за 2016, 2017 та 2018 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) суму судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек