Справа № 233/681/17
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 р. Справа№233/681/17

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі Головуючого судді Галатіної О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області про визнання бездіяльності щодо ненадання відповіді незаконною, зобов`язання надати відповідь на лист, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 м. Костянтинівка, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності щодо ненадання відповіді незаконною, зобов`язання надати відповідь на лист

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у грудня 2016 року він звернувся до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з листом про надання копії паспорту та ідентифікаційного коду з особистої пенсійної справи. Позивач зазначає, що до теперішнього часу відповідь з Костянтинівського ОУПФУ в Донецькій області він не отримав. Позивач вважає, що це грубе порушення норм ст. 20 Закону України Про звернення громадян, та в зв`язку з чим, просить суд визнати незаконною бездіяльність Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо ненадання відповіді на лист, а також зобов`язати Костянтинівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати відповідь на лист.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач надав суду заперечення на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до управління 22 грудня 2016 року з заявою про надання копії паспорту та ідентифікаційного коду з його особистої справи. Відповідач посилається на те, що Костянтинівським ОУПФУ Донецької області була надана відповідь № 28870/03-09/17 від 29 грудня 2016 року в межах строків, передбачених ст. 20 Закону України Про звернення громадян. Відповідач звертає увагу на те, що з метою надання всебічної, об`єктивної та вчасної відповіді на звернення ОСОБА_1 діяло в межах чинного законодавства України, та в зв`язку з чим не порушила права, свободи та інтереси позивача. З огляду на викладене відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а справу розглянути без його участі.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2017 року адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2017 року у справі № 233/681/17 залишено без задоволення, ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2017 року залишено без змін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року адміністративна справа № 233/681/17 за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності щодо ненадання відповіді незаконною, зобов`язання надати відповідь на лист прийнята до провадження.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволені.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року скасовано.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у справі №233/681/17 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За правилами частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом армії 2 групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що 22 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся з листом до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, відповідно до якого просив надати копію паспорту та ідентифікаційного коду, які зберігаються у матеріалах його особистої справи.

Зазначене звернення позивача було прийнято Костянтинівським ОУПФУ Донецької області 22 грудня 2016 року та зареєстровано за вх. № 5082, що підтверджується відповідною відміткою на листі позивача.

Судом встановлено, що 29 грудня 2016 року відповідачем складена письмова відповідь № 28870/03-09/17 на звернення позивача від 22 грудня 2016 року, відповідно до якої повідомлено позивача про неможливість надання копії паспорту та копії ідентифікаційного коду з особистої пенсійної справи останнього, оскільки згідно статті 76 Закону України Про нотаріат вірність копії з копії документа може бути засвідчена нотаріусом, посадовою особою органу місцевого самоврядування, якщо вірність копії засвідчена в нотаріальному порядку або якщо ця копія видана підприємством, установою, організацією, що видала оригінал документа. В останньому випадку копія повинна бути викладена на бланку даного підприємства, установи, організації з відміткою про те, що оригінал документа знаходиться на даному підприємстві, установі, організації.

З матеріалів справи вбачається, що відповідь на звернення позивача була зареєстрована в журналі реєстрації вихідної кореспонденції за вихідним № 28870/03 та надіслав позивачу на його адресу засобами поштового зв`язку простою кореспонденцією.

Не отримавши від Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області відповіді на лист від 22 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України Про звернення громадян від 02 жовтня 1996 року № 393/96 (далі по тексту Закон № 393) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 393 громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Приписами статті 5 зазначеного Закону визначено, що Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

Звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Частиною 1 статті 7 Закону України Про звернення громадян передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Згідно статті 15 Закону № 393 органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Статтею 19 Закону № 393 визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до ст. 20 Закону України Про звернення громадян звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Судом встановлено, що 22 грудня 2016 року позивач звернувся до Костянтинівського ОУПФУ Донецької області з листом, відповідно до якого просив надати копію паспорту та ідентифікаційного коду, які зберігаються в особистій пенсійній справі останнього.

З матеріалів справи вбачається, що Костянтинівським ОУПФУ Донецької області 29 грудня 2016 року була складена відповідь № 28870/03-09/17 на звернення позивача, відповідно до якої зазначено про неможливість надання копій паспорту та ідентифікаційного коду позивачу.

Як зазначає позивач зазначена відповідь була зареєстрована у журналі реєстрації вихідної кореспонденції 29 грудня 2016 року за вих. № 28870/03 та відповідно відповідь була направлена на адресу позивача простою кореспонденцією, що підтверджено копією виписки з журналу реєстрації вихідної кореспонденції № 09-5/17 за 2016 рік.

На виконання вимог ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року про витребування доказів, відповідачем надано інструкцію з діловодства.

Згідно п. 149 розділу ІІІ типової інструкції з діловодства у територіальних органах Пенсійного фонду України затвердженою Наказом Пенсійного фонду України від 05.12.2012 року № 182, визначено, що реєстрація документів полягає у ведені запису облікових даних про документ за встановленою реєстраційною формою, яким фіксується факт створення, відправлення або одержання документа шляхом проставлення на ньому реєстраційного індексу з подальшим записом у зазначених формах необхідних відомостей про документ. Реєстрація документів провадиться з метою забезпечення їх обліку, контролю за виконанням і оперативним використанням наявної в документах інформації. Реєструються документи незалежно від способу їх доставки, передачі чи створення.

Згідно п. 198 вищезазначеної інструкції, вбачається, що вихідні документи надсилаються адресатам з використанням засобів поштового зв`язку, електрозв`язку, а також доставляються кур`єрською, фельд`єгерською службою. Для відправки кореспонденції через поштові відділення зв`язку складається реєстр відправлень в двох примірниках, де зазначаються адреса та повне найменування адресата, вага, вартість та вихідний номер відправлення.

Відтак, відповідачем до суду не надано реєстру відправлень, а надано тільки журнал реєстрації вихідної кореспонденції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного вище, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, з урахуванням наданих судом висновків, суд вважає недоведеною законність дій відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню у спосіб захисту права, визначений позивачем.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 122, 132, 139, 143, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області про визнання бездіяльності щодо ненадання відповіді незаконною, зобов`язання надати відповідь на лист задовольнити.

Визнати бездіяльності Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо ненадання відповіді ОСОБА_1 незаконною

Зобов`язати Костянтинівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області надати ОСОБА_1 відповідь на лист від 22 грудня 2016 року.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Галатіна