Справа № 643/15615/19
Суддя: Задорожна А. М.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/15615/19

Провадження № 2-а/643/366/19

15.10.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Задорожної А.М.,

за участю секретаря судового засідання Тугайбей В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження у приміщенні суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Харківській області капрала поліції Калюшик Марії Едуардівни про визнання дій протиправними,

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Харківській області капрала поліції Калюшик Марії Едуардівни про визнання протиправними дій при винесенні постанови серія ЕАК № 1530662 від 17.09.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, до його початку надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з постанови серія ЕАК № 1530662 від 17.09.2019 року ОСОБА_1 , 17.09.2019року о 20.59 год. в м. Харків по вул. Асхарова, 18, керував транспортним засобом OPEL OMEGA д.н. НОМЕР_1 проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3.е ПДР України.

Згідно з ч.1 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Відповідно до ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Тобто наявність події адміністративного правопорушення є обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз положень вказаних статей КУпАП, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідач в судове засідання не з`явився та не довів правомірність своїх дій з винесення ним постанови відносно позивача за ч.3 ст.122 КУпАП та не надав жодного доказу.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Позивачем надано копію листа Департаменту патрульної поліції управління поліції в Харківській області в якому зазначено, що при перевірці звернення позивача, було встановлено, що розгляд справи проводився інспектором взводу №2 роти №1 батальйону №3 УПП в Харківській області лейтенантом поліції Аліфіренко А.В., проте, в постанові ЕАК №1530662 вказано інспектора роти №1 батальйону №3 капрала поліції Калюшник М.Е. На підставі цього було прийняте рішення скасувати постанову та направити справу на новий розгляд.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що під час розгляду адміністративного матеріалу відповідачем дійсно порушено вимоги закону, внаслідок чого прийнята відповідачем постанова на момент розгляду справи судом скасована.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів:(п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Згідно п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 р. по справі №1-11/2015, - органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч.2ст.6 Основного Закону України).

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дій під час розгляду адміністративного матеріалу стосовно ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 241,242 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Харківській області капрала поліції Калюшик Марії Едуардівни про визнання дій протиправними - задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора 3 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Харківській області капрала поліції Калюшик Марії Едуардівни щодо порушення ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області капрал поліції Калюшик Марія Едуардівна,- 61033 м. Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 18.10.2019.

Суддя Задорожна А.М.