Справа № 803/1460/17
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року ЛуцькСправа № 803/1460/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області, голови Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області Гайворонської І.М. про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області (далі - Рожищенська РДА), голови Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області Гайворонської І.М. (далі - голова Рожищенської РДА) про визнання протиправною бездіяльності голови Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області Гайворонської І.М. щодо не скасування розпорядження Рожищенської РДА від 04.07.2016 №106-ос «Про звільнення ОСОБА_1 » та не поновлення ОСОБА_1 на роботі, визнання протиправним та скасування розпорядження Рожищенської РДА від 04.07.2016 №106-ос «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти та молоді Рожищенської з 05.07.2016 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до Рожищенської РДА про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Рожищенської РДА від 04.04.2011 №21-ос «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлення її на посаді начальника відділу освіти РДА. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2015 позов задоволено. Однак у березні 2016 року Рожищенська РДА звернулася до суду із заявою про перегляд вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 04.04.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016, заяву задоволено, скасовано постанову суду першої інстанції та відмовлено у задоволенні позову.

На підставі ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016 №876/3136/16 головою Рожищенської РДА винесено розпорядження від 04.07.2016 №106-ос «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Однак ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.04.2017 постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04.04.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016 скасовано та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні заяви Рожищенської РДА про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2015 відмовлено.

Позивач зверталась до Рожищенської РДА із заявою про поновлення її на посаді та скасування розпорядження від 04.07.2016 №106-ос про її звільнення, однак Рожищенська РДА листом від 07.08.2007 №12-532 відмовила їй у поновленні з підстав відсутності такої вимоги в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11.04.2017.

Позивач вважає, що головою Рожищенської РДА допущено протиправну бездіяльність щодо не скасування розпорядження від 04.07.2016 №106-ос, у зв`язку з чим звернулась в суд із даним позовом.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 позовну заяву було залишено без розгляду.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2018 ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 скасовано та направлено справу для продовження розгляду.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Верховного Суду від 16.03.2018 відкрито касаційне провадження у справі за скаргою Рожищенської РДА на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2018 та витребувано з Волинського окружного адміністративного суду справу №803/1460/17.

13.08.2019 справа №803/1460/17 повернулася до Волинського окружного адміністративного суду.

У відзиві на позовну заяву відповідачі позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що, ознайомившись із ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.04.2017, Рожищенська РДА не побачила законної підстави для поновлення позивача на посаді начальника відділу освіти, а 08.12.2015 на виконання постанови суду було проведено поновлення позивача. Крім того, зазначили, що позивач пропустила строк звернення до суду, встановлений частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

11.04.2018 представником позивача подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить: визнати протиправною бездіяльність голови Рожищенська РДА щодо не скасування розпорядження Рожищенської РДА від 04.07.2016 №106-ос «Про звільнення ОСОБА_1 » та не поновлення ОСОБА_1 на роботі; визнати протиправним та скасувати розпорядження Рожищенської РДА від 04.07.2016 №106-ос «Про звільнення ОСОБА_1 », винесеного на підставі ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти та молоді Рожищенської РДА з 05.07.2016 та виплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу; стягнути з Рожищенської РДА 15 000 грн. моральної шкоди; шкоду, заподіяну Рожищенській РДА у зв`язку з оплатою ОСОБА_1 часу вимушеного прогулу та моральної шкоди покласти на голову Рожищенської РДА Гайворонську І.М.

Крім того, представником позивача подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була призначена на посаду начальника відділу освіти Рожищенської РДА розпорядженням голови Рожищенської РДА від 29.08.2005 №59, що підтверджується копією трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 (а.с.208-210).

Розпорядженням голови Рожищенської РДА від 04.04.2011 №21-ос «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача звільнено з посади начальника відділу освіти райдержадміністрації.

Із зазначеним розпорядженням позивач не погодилась та оскаржила його до суду. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2015 позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано розпорядження Рожищенської РДА від 04.04.2011 №21-ос «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти Рожищенської РДА (а.с.131-132).

02.03.2016 Рожищенська РДА звернулася до суду із заявою про перегляд вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 04.04.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016, заяву задоволено, скасовано постанову суду першої інстанції та відмовлено у задоволенні позову (а.с.123-124, 133-135).

На виконання ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016 головою Рожищенської РДА винесено розпорядження від 04.07.2016 №106-ос «Про звільнення ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу освіти райдержадміністрації (а.с.122).

Разом з тим, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.04.2017 скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04.04.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016 та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні заяви Рожищенської РДА про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2015 відмовлено (а.с.136-138).

10.07.2019 позивач зверталась до голови Рожищенської РДА із заявою про скасування розпорядження від 04.04.2011 №21-ос, поновлення її на посаді начальника відділу освіти та молоді Рожищенської РДА, який є правонаступником реорганізованого відділу освіти Рожищенської РДА, та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с.62, зворот).

Листом від 07.08.2017 №К-532 голова Рожищенської РДА повідомила позивача, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.04.2017 не передбачено поновлення позивача на посаді начальника відділу освіти та молоді Рожищенської РДА та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с.62).

Позивач також зверталась до голови Волинської обласної державної адміністрації із заявою від 06.09.2017 про скасування розпорядження від 04.04.2011 №21-ос та зобов`язання Гайворонської І.М. усунути перешкоди у реалізації її права на державну службу (а.с.31-32).

Листом від 18.09.2017 №К-3979 голова Волинської обласної державної адміністрації повідомив позивача, що Рожищенською РДА виконано рішення Волинського окружного адміністративного суду щодо поновлення її на посаді начальника відділу освіти відповідно до розпорядження від 08.12.2015 №127-ос «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 », а інші рішення щодо поновлення її на роботі не виносилися.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно із частиною сьомою статті 235 КЗпП України визначено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Частина четверта статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно із приписами частини другої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Кодекс адміністративного судочинства України в редакції, що була чинною на час винесення ухвали Вищого адміністративного суду України від 11.04.2017, містив аналогічну норму щодо порядку виконання рішення про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Так, відповідно до частини першої статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно із приписами частини другої статті 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Пункт 3 частини першої статті 256 КАС України визначає, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Як вбачається із розпорядження від 04.07.2016 №106-ос «Про звільнення ОСОБА_1 », підставою для його прийняття слугувала ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016.

Водночас ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.04.2017 скасовано ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016, тому перестала існувати правова підстава для винесення оскаржуваного рішення, а відтак зазначене рішення підлягало скасуванню головою Рожищенської РДА.

Крім того, у зв`язку з скасуванням ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.04.2017 постанови Волинського окружного адміністративного суду від 04.04.2016, прийнятої за наслідками провадження за нововиявленими обставинами, набирала законної сили постанова Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2015, якою поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти Рожищенської РДА. У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 підлягала негайному поновленню на посаді.

Однак, як слідує з матеріалів справи, головою Рожищенської РДА не було скасовано розпорядження від 04.04.2011 №21-ос «Про звільнення ОСОБА_1 » та не поновлено ОСОБА_1 на посаді, чим порушено права позивача та допущено протиправну бездіяльність.

Доводи відповідачів про те, що в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11.04.2017 не передбачено обов`язку поновлення позивача на посаді, суд вважає безпідставними та повністю необґрунтованими, оскільки відмова в задоволенні заяви Рожищенської РДА про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2015, якою в свою чергу й було поновлено позивача на посаді, не потребує додаткового зазначення щодо необхідності такого поновлення, оскільки постанова суду від 23.11.2015 продовжує свою дію повною мірою як така, що набрала законної сили.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності голови Рожищенської РДА щодо не скасування розпорядження Рожищенської РДА від 04.07.2016 №106-ос «Про звільнення ОСОБА_1 » та не поновлення ОСОБА_1 на роботі, визнання протиправним та скасування розпорядження Рожищенської РДА від 04.07.2016 №106-ос «Про звільнення ОСОБА_1 » є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про поновлення її на посаді начальника відділу освіти та молоді Рожищенської РДА, який є правонаступником реорганізованого відділу освіти Рожищенської РДА, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 № 9 у випадках зміни власника підприємства (установи, організації) чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства в інше, наприклад, державного підприємства в орендне підприємство або підприємства в господарське товариство) дія трудового договору працівника продовжується (частина третя статті 36 КЗпП України в редакції від 19.01.1995). При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

Суд звертає увагу, що поновлення позивача на посаді начальника відділу освіти та молоді Рожищенської РДА виходить за межі юридичної компетенції суду та чинним трудовим законодавством не передбачено поновлення працівника на іншу посаду, ніж він займав до звільнення. При цьому у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Отже, відсутні підстави для поновлення позивача на посаді начальника відділу освіти та молоді Рожищенської РДА, а тому суд дійшов висновку, що позивача слід поновити на посаді начальника відділу освіти Рожищенської РДА.

Стосовно позовної вимоги позивача про стягнення на користь позивача середнього заробітку за увесь час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Розрахунок суми заробітної плати за час вимушеного прогулу здійснюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100).

Згідно із пунктом 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

З метою захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу шляхом зобов`язання Рожищенської РДА здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, починаючи з дня, наступного за днем звільнення - 05.07.2016.

Щодо вимоги позивача про стягнення з Рожищенської РДА 15 000 грн. моральної шкоди та покладення шкоди, заподіяної Рожищенській РДА у зв`язку з оплатою ОСОБА_1 часу вимушеного прогулу та моральної шкоди, на голову Рожищенської РДА Гайворонську І.М., суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Частиною другої статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із статтею 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Як роз`яснено у п.п.4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», позивач повинен зазначити у чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв`язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв`язку між попередніми умовами.

Позивач, обґрунтовуючи завдання моральної шкоди, посилається на протиправну поведінку відповідачів, починаючи з 2011 року. Однак суд звертає увагу, що предметом розгляду у даній справі є допущення відповідачем протиправної бездіяльності з моменту постановлення Вищим адміністративним судом України ухвали від 11.04.2017, а тому у даному провадженні суд може вирішити питання лише щодо відшкодування шкоди, заподіяної саме цією протиправною бездіяльністю.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем не доведено, що бездіяльністю голови Рожищенської РДА щодо не скасування розпорядження Рожищенської РДА від 04.07.2016 №106-ос та не поновлення на посаді їй було заподіяно моральну шкоду, а саме: не надано належних пояснень доказів того, в чому полягає моральна шкода, якими доказами вона підтверджується (наявність душевних переживань, погіршення стану здоров`я тощо), наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача та заподіянням їй шкоди, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір моральної шкоди тощо. Обґрунтування та докази, надані позивачем на підтвердження завдання їй моральної шкоди, стосуються періоду, який не є предметом розгляду у даному провадженні.

При цьому суд зазначає, що сам по собі факт протиправної бездіяльності відповідача не свідчить про завдання позивачу моральної шкоди.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з Рожищенської РДА 15 000 грн. моральної шкоди та покладення шкоди, заподіяної Рожищенській РДА у зв`язку з оплатою ОСОБА_1 часу вимушеного прогулу та моральної шкоди, на голову Рожищенської РДА Гайворонську І.М. є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Згідно із пунктами 2, 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць, поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись статтями 243, 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність голови Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області Гайворонської Інни Михайлівни щодо не скасування розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області від 04 липня 2016 року №106-ос «Про звільнення ОСОБА_1 » та не поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області від 04 липня 2016 року №106-ос «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області з 05 липня 2016 року.

Зобов`язати Рожищенську районну державну адміністрацію Волинської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 05 липня 2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук

Згідно з оригіналом:

Суддя В.В. Дмитрук