Справа № 587/1833/19
Суддя: Котенко О. А.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №587/1833/19
Провадження №2-а/592/415/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Савіної К.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Суми справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Татарінова Миколи Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що 27 серпня 2019 року інспектором роти №2 батальйону 1 патрульної поліції у м.Суми УПП у Сумській області Татаріновим М.М. винесено стосовно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 ч.1 КУпАП України. У постанові відповідач стверджує, що ним порушено п.2.1. ґ ПДР. Зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Його було безпідставно зупинено інспектором поліції, на його прохання надати документи на перевірку, він надав права та реєстраційний талон, коли перевірку документів було завершено, інспектор попросив надати поліс страхування. Він повідомив інспектору, що надасть поліс тільки у разі складання на нього протоколу за порушення правил дорожнього руху та повідомив що у Законі «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко вказано, що контроль за наявністю договорів автострахування здійснюється підрозділами Нацполіції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів ДТП. Отже, непред`явлення при перевірці полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не є підставою для складання протоколу за ч.1 ст.126 КУпАП. Винесення постанови безпосередньо на місці вчинення правопорушення (на дорозі), а не за місцезнаходженням відповідного органу, та без надання часу на реалізацію відповідних прав, є порушенням право особи, яка притягається до відповідальності, - прямо визнаний Конституційним Судом України, рішення якого є обов`язковим до виконання на усій території України. Позивач також зазначає, що не складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення не дало йому можливості висловити свою незгоду із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки ніде, окрім протоколу, він свою позицію зафіксувати не зміг би. Ніяких пояснень відповідачем у нього не відбиралося. Позивач просить суд ухвалити рішення яким скасувати постанову відповідача від 27.08.2019 року серія ЕАВ №1461296 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП України, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач інспектор роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Татарінов М.М. в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 27.08.2019 року згідно з розстановкою сил та засобів роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області він ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в м.Суми. Близько 15 год. 10 хв. 27.08.2019 року в м.Суми на вул. Роменська поблизу будинку №97, було виявлено транспортний засіб Ніссан, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого буксирував саморобний причіп номерний знак НОМЕР_2 , на якому не працювали сигнали гальмування та при перевірці водій не надав для перевірки діючий поліс страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1. ґ Правил дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Правопорушення було зафіксовано на службовий відеореєстратор Хіаоmі моделі Yi Car DVR. Пунктом 2 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» надає право поліцейським зупиняти транспортні засоби якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу. Він, керуючись ч.3 ст.18, ст.32 Закону підійшов до позивача, відрекомендувався, пояснив суть правопорушення, попросив надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію автомобіля, до яких зауважень не виникло. Відповідно до п.21.1 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників» від 01.07.2004 року №1961-IV у редакції Закону України від 24.09.2008 pоку №586-VI) передбачено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Транспортний засіб має відповідати вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону з моменту прийняття участі в дорожньому русі. Пунктом 21.2 ст.21 вказаного Закону визначені органи, що здійснюють контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України. Згідно п.21.3 ст.21 цього Закону при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом (п.21.4 ст.21 Закону). Оскільки відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення, я попросив надати для перевірки серед інших документів визначених п.2.1. ПДР також і поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі поліс). Однак, позивач не надав для перевірки поліса страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів. Він пояснив позивачу, що він порушив вимоги п.2.1. ґ ПДР: а саме керував транспортним засобом не маючи при собі чинного полісу, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч.1 ст.126 КУпАП. Він роз`яснив позивачу вимоги ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та повідомив, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення. 27.08.2019 року розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи, він виніс постанову ЕАВ №1461296 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн. Він оголосив постанову та вручив її копію позивачу. Під час вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності ним враховано відеозапис правопорушення. Просить суд залишити без змін постанову ЕАВ №1461296 від 27.08.2019 року, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно з постановою серії ЕАВ №1461296 від 27.08.2019 року, винесеною інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Татаріновим М.М. на позивача ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425грн., за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП: 27.08.2019 року 15:10:44 год. в м.Суми, вул. Роменська, 97, керував транспортним засобом Ніссан д.н.з. НОМЕР_1 , буксируючи саморобний причіп д.н.з. НОМЕР_3 на якому не працювали сигнали гальмування та при перевірці не надав для перевірки діючий поліс страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушив п 2.1. ґ ПДР України (а.с.8-9).

Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Крім того, згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП. Частина друга ст.258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. і за ч.1 ст.126 КУпАП). Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо встановленого порушення.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.2 ст.122 КУпАП.

Оскільки розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

В рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 зазначено, що положення ч.1 ст.276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Приймаючи зазначене рішення Конституційний Суд України виходив з того, що в ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч.1 ст.126 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення безпосередньо на місці його вчинення.

Частиною 1 ст.126 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність для водіїв транспортних засобів наступає у разі керування транспортним засобами водіями, які не мають при собі або не пред`явили для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відповідно до п.2.1. ґ) ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, за відсутність або ненадання полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка).

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме, у п. 21.2 ст. 21 цього Закону зазначається: контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідним підрозділом МВС України при складанні протоколів щодо порушень Правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Отже, виходячи з зазначеного, перевірка у особи наявності полісу цивільно-правової відповідальності може бути здійснена за умови виявлення працівниками Національної поліції порушення такою особою правил дорожнього руху. Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватися лише з визначених законодавством підстав, тобто,- доки поліцейський не почне оформлювати справу про адміністративне правопорушення на водія за вчинення якогось правопорушення, у нього немає підстав вимагати від водія пред`явити поліс страхування.

Закони мають вищу юридичну силу у порівнянні з нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач не надав доказів, які підтверджують правомірність винесення постанови від 27.08.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним скасувати постанову серії ЕАВ №1461296 від 27.08.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Татаріновим М.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в сумі 425грн., закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 134, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ №1461296 від 27.08.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Татаріновим Миколою Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в сумі 425грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Другого апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя О.А. Котенко