Справа № 560/2476/19
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2476/19
РІШЕННЯ
іменем України

21 жовтня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Лабань Г.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15.04.2019 №11-РС в частині звільнення старшого солдата ОСОБА_1 з військової служби в запас, поновити на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді пожежника пожежної роти з 26.04.2019, зобов`язати виплатити грошове забезпечення з дня звільнення по день поновлення на військовій службі, стягнути з відповідача 10000,00 грн моральної шкоди.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що наказом начальника 3568 зенітної технічної ракетної бази від 15.04.2019 №11-РС звільнений з військової служби в запас за пунктом "а" частини 5 статті 26 закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі по тексту - Закон №2232-ХІІ). Вважає спірний наказ протиправним, оскільки командування військової частини НОМЕР_1 не провело обов`язкову бесіду перед звільненням, не надало час для здавання посади, не провело усіх розрахунків перед звільненням, не ознайомило зі змістом спірного наказу, не надало припис для реєстрації обліку проходження, не направило для проходження військово-лікарської комісії, не виплатило компенсацію за неотримане військове речове майно в сумі 433,11 грн, не надало перед звільненням основну щорічну відпустку за 2019 рік, не виплатило вихідну допомогу при звільненні.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що позивач звернувся до суду з пропуском строку звернення до суду, визначеного частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України. Просив у задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що під час проходження служби в АТО усі організаційні питання щодо служби вирішував штаб військової частини. Тому з приводу продовження контракту до командування військової частини НОМЕР_1 не звернувся з підстави необізнаності. Також зазначив, що за місяць до звільнення проходив стаціонарне лікування у шпиталі, потім несподівано був звільнений з військової служби.

Ухвалою від 15.08.2019 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

27.04.2016 позивач - ОСОБА_1 та Міністерство оборони України в особі командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 уклали контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу.

Наказом начальника 3568 зенітної технічної ракетної бази від 15.04.2019 №11-РС позивач звільнений з військової служби в запас за пунктом "а" частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ.

Вважаючи спірний наказ протиправним, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Досліджуючи правомірність спірного наказу, суд враховує таке.

Загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закону №2232-ХІІ.

За змістом статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначається Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі по тексту - Положенням №1153).

Відповідно до пункту 15 Положення №1153 з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби.

Згідно з пунктом 18 Положення №1153 перший контракт про проходження військової служби укладається з військовослужбовцями, прийнятими на посади рядового складу, строком на 3 роки.

Пунктом 34 Положенням №1153 передбачено, що контракт припиняється (розривається) у день закінчення строку контракту.

Пунктом "а" частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ передбачено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у мирний час у зв`язку із закінченням строку контракту.

Наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 №170 затверджена Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі по тексту - Інструкція №170).

Положенням пункту 2.13 Інструкції №170 передбачено, що не пізніше як за три місяці до закінчення строку дії чинного контракту командування військової частини повинно попередити військовослужбовця про намір не укладати з ним новий контракт про проходження військової служби. У разі невиконання цієї вимоги командування військової частини не може відмовити військовослужбовцю в укладенні нового контракту про проходження військової служби. Військовослужбовець не пізніше як за три місяці до закінчення строку дії чинного контракту повинен повідомити командування військової частини про свій намір укласти новий контракт. Якщо у цей строк військовослужбовець без поважних причин не повідомив командування військової частини про намір укладати новий контракт про проходження військової служби, то він підлягає звільненню з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту без подання рапорту. У цьому разі посадовою особою, визначеною в пункті 12.7 розділу XII цієї Інструкції, з військовослужбовцем проводиться бесіда, про що оформлюється Аркуш бесіди.

За змістом пункту 12.7 Інструкції №170 бесіда проводиться перед направленням документів на звільнення військовослужбовця. До участі в бесіді з військовослужбовцем, який звільняється з військової служби, за потреби залучаються безпосередні командири; фахівці кадрових, юридичних, фінансових органів тощо.

Під час бесіди з військовослужбовцем посадова особа роз`яснює йому, які пільги та переваги він має з працевлаштування та матеріально-побутового забезпечення, доводить військовослужбовцю рішення щодо рекомендацій для військового комісаріату стосовно можливості проходження ним служби у військовому резерві Збройних Сил України, водночас з`ясовує про місце проживання після звільнення військовослужбовця та військовий комісаріат для направлення його на військовий облік. При цьому враховуються прохання та побажання військовослужбовця, даються необхідні пояснення з інших питань.

У разі коли під час бесіди виникли питання, які не можуть бути вирішені на місці, на адресу відповідної посадової особи чи органу військового управління надсилається запит з необхідними матеріалами і довідками.

Зміст проведення бесіди відображається в аркуші бесіди. У разі відмови військовослужбовця підписати аркуш бесіди він підписується особами, присутніми під час бесіди, з відміткою про відмову військовослужбовця підписувати аркуш бесіди.

Аркуш бесіди зберігається у першому примірнику особової справи військовослужбовця.

Пунктом 12.8 Інструкції №170 передбачено, що командири військових частин зобов`язані забезпечити своєчасне здавання посади, проведення усіх необхідних розрахунків з військовослужбовцями, стосовно яких видано наказ по особовому складу про звільнення їх з військової служби.

Командуванням військової частини НОМЕР_1 , в порушення вищезазначеної інструкції, після того як стало відомо, що позивач не має наміру подавати рапорт про небажання подальшого проходження військової служби, бесіду з останнім не провело, про що аркуш бесіди не оформлювався.

Під час підписання спірного наказу командир військової частини НОМЕР_1 не забезпечив своєчасне здавання посади, проведення усіх необхідних розрахунків з позивачем, не направив припис на вибуття позивача до Старокостнтянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату, не вручив особової справи у встановлений законодавством термін.

Разом з тим, відповідно до пунктів 4, 5 "Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додасться до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року.

Пунктом 3.9.1 "Інструкції з діловодства у Збройних Силах України", затвердженої наказом начальника Генерального штабу Збройних сил України від 07.04.2017 №124 передбачено, що реєстрація документів полягає у веденні запису облікових даних про документ за встановленою реєстраційною формою, який підтверджує факт створення, відправлення або одержання документа шляхом поставлення на ньому реєстраційного індексу з подальшим записом у зазначених формах необхідних відомостей про документ. Реєстрація документів проводиться з метою забезпечення їх обліку, контролю за виконанням і оперативним використанням наявної в документах інформації.

Реєструються документи незалежно від способу їх доставки, передачі чи створення.

Подавати на розгляд командиру (керівнику) незареєстровані документи забороняється.

Пунктом 3.10.1 цієї Інструкції визначено, що зареєстровані документи разом із підготовленими в службах діловодства проектами резолюції передаються на розгляд керівництву військової частини (установи) та підрозділів у день їх надходження або наступного робочого дня у разі надходження документів у неробочий час. Телеграми, телефонограми та інші термінові документи передаються першочергово.

Відповідно до підпункту "б" пункту 6.1 наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України" направлення на медичний огляд (військову - лікарську комісію) проводиться, зокрема, військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

За результатами розгляду скарги позивача від 14.05.2019 №К-7 Хмельницький зональний відділ військової служби правопорядку встановив, що до військової частини НОМЕР_1 прибув військовослужбовець військової служби за контрактом старший солдат ОСОБА_1 та подав рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 з проханням направити останнього до військового госпіталю для проходження військової - лікарської комісії у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, водночас в рапорті військовослужбовець зазначав, що просить надати йому щорічну відпустку за 2019 рік.

Однак, посадова особа військової частини НОМЕР_1 рапорт позивача в книзі обліку вхідних документів не зареєструвала та на розгляд командиру військової частини НОМЕР_1 не подала, а повернула документ позивачу.

Також Хмельницький зональний відділ військової служби правопорядку встановив, що позивач прибув до військової частини НОМЕР_1 з рапортом про виплату йому компенсації за неотримане речове майно. Однак, посадова особа відповідача заборонила подавати командиру вказаний рапорт, мотивуючи тим, що військовослужбовець звільнений та виключений з списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Водночас, відповідно до пункту 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.04.2019 №88 позивач з 26.04.2019 виключений з списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . В цьому наказі відповідач не зазначив про грошову заборгованість перед позивачем. Однак, відповідно до довідки помічника командира військової частини з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби недоплата старшому солдату ОСОБА_1 грошових коштів становила 433,11 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про протиправність спірного наказу в частині звільнення позивача з військової служби в запас.

Із врахуванням присів статті 235 Кодексу законів про працю України незаконно звільнений з військової служби позивач підлягає поновленню на військовій службі на попередній посаді, із виплатою йому середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та включенню його в списки особового складу Збройних Сил України.

Позивач підлягає поновленню на військовій службі з дати незаконного звільнення, тобто з 26.04.2019.

Доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду є безпідставними, оскільки позивач спірний наказ отримав 01.07.2019 у Старокостянтинівському об`єднаному міському військоматі. Тому місячний строк звернення до суду пропустив з поважних причин.

Щодо позовної вимоги про відшкодування відповідачем моральної шкоди, суд враховує наступне.

Згідно з статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частинами 1, 2 статті 23 Цивільного кодексу України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини частина 1 статті 1167 Цивільного кодексу України).

Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Цю частину позовних вимог позивач мотивувала тим, що неправомірними діями відповідача, їй завдані моральні збитки.

В обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди, позивач не надав суду жодного доказу моральних чи фізичних страждань. Тому суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо відшкодування йому моральної шкоди.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, позов необхідно задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково,

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15.04.2019 №11-РС в частині звільнення старшого солдата ОСОБА_1 з військової служби в запас.

Поновити ОСОБА_1 на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді пожежника пожежної роти з 26.04.2019.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату в розмірі середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 26.04.2019 до дня фактичного поновлення на роботі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судовий збір з відповідача не стягується.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах одного місяця звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )

Головуючий суддя Г.В. Лабань