Справа № 547/1211/16-а
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2019 року

Київ

справа №547/1211/16-а

адміністративне провадження №К/9901/19086/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Желєзного І.В., судді Берназюка Я.О., судді Саприкіної І.В., розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Кононенко З.О., Бондара В.О., Калитки О. М. від 21 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У грудні 2016 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області, в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у видачі довідки про розмір мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (слюсаря реакторного обладнання), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію;

- зобов`язати відповідача видати на ім`я позивача довідку про розмір мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (слюсаря реакторного обладнання), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію.

2. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що у зв`язку із відсутністю даних щодо місця перебування керівних органів Відкритого акціонерного товариства «Атомремонт» звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області з заявою про видачу довідки про заробітну плату за період роботи з 24 серпня 1987 року по 01 жовтня 1996 року. Однак таким йому відмовлено, оскільки до заяви не долучено довідку або рішення господарського суду про ліквідацію ВАТ «Атомремонт».

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Семенівського районного суду Полтавської області від 17 лютого 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

4. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2006 року №919 (далі - також Постанова № 919), управління праці та соціального захисту населення районних держадміністрацій сприяє громадянам в отриманні необхідних документів для призначення пенсій, в тому числі видає довідки про заробітну плату, виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою.

5. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2017 року постанову Семенівського районного суду Полтавської області від 17 лютого 2017 року у справі № 547/1211/16-а скасовано. Прийнято нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

6. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що Постановою № 919 встановлено механізм визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії застрахованої особи, страховий стаж якої починаючи з 1 липня 2000 року становить менш як 60 місяців, за основним місцем роботи за період страхового стажу до 1 липня 2000 року за умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 1 липня 2000 року у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин. Натомість, у позивача є визначена заробітна плата за 73 місяці роботи з 01 липня 2000 року, відтак, відмовляючи у видачі довідки про розмір мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (слюсаря реакторного обладнання), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію, відповідач діяв у відповідності до Постанови № 919.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Не погоджуючись з постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2018 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. Касаційна скарга подана до суду 07 квітня 2017 року.

9. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі № 547/1211/16-а.

10. Справа передана до Верховного Суду 08 лютого 2018 року.

11. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 червня 2019 року для розгляду цієї справи визначено новий склад колегії суддів, суддею-доповідачем визначено суддю Верховного Суду Желєзного І.В., суддів: Берназюка Я.О., Саприкіну І.В.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач знаходиться на обліку Управління пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах (список №1) з 19 листопада 2014 року.

13. При обрахунку розміру пенсії зараховано загальний страховий стаж - 24 роки 6 місяців. Заробіток враховано за період з 01 липня 2000 року по 27 грудня 2012 року незалежно від перерв - всього 73 місяці. Заробітна плата за будь-які п`ять років підряд до 01 липня 2000 року не врахована при розрахунку пенсії, оскільки позивачем не пред`явлено відповідну довідку.

14. 12 серпня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу довідки про розмір мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (слюсаря реакторного обладнання), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію, оскільки місцезнаходження відкритого акціонерного товариства «Атомремонт», на якому ОСОБА_1 працював з 24 серпня 1987 року по 01 жовтня 1996 року невідоме.

15. Листом від 06 вересня 2016 року № 1693 Управління праці та соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області відмовило позивачу у видачі зазначеної довідки.

16. Крім того, державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про відсутність зазначеного товариства ВАТ «Атомремонт» за місцезнаходженням.

17. Листом Державного архіву м. Києва від 05 червня 2014 року позивачу повідомлено про те, що у переліку ліквідованих підприємств, установ і організацій, які передали документи з особового складу до архівних відділів районних в м. Києві державних адміністрацій (станом на 01 січня 2013 року), відомостей про ВАТ «Атомремонт» не виявлено.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

18. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що Порядок №919 гарантує право позивачу на отримання довідки мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено йому пенсію, оскільки визначити місцезнаходження підприємства, на якому він працював, неможливо, відтак він позбавлений можливості отримати довідку про його середній заробіток в період роботи на вказаному підприємстві.

19. Від Управління праці та соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області надійшли заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у яких відповідач вказує на безпідставність вимог касаційної скарги та законність рішення суду апеляційної інстанції.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.

21. Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

22. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

23. Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

24. Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду апеляційної інстанції відповідає, а викладені у касаційній скарзі мотиви скаржника є неприйнятні з огляду на наступне.

25. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26. Пункт 1 Постанови № 919 встановлює механізм визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії застрахованої особи, страховий стаж якої починаючи з 01 липня 2000 року становить менш як 60 місяців, за основним місцем роботи за період страхового стажу до 01 липня 2000 року за умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 01 липня 2000 року у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин.

27. Порядок, визначений Постановою № 919, застосовується лише при призначенні, а не під час перерахунку пенсії, та лише у випадках, встановлених в пункті 1.

28. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 453/500/15-а.

29. Відтак, встановивши, що у позивача є визначена заробітна плата за 73 місяці роботи з 01 липня 2000 року, суд апеляційної інстанції дійшов до правомірного висновку, що відмовляючи у видачі довідки про розмір мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (слюсаря реакторного обладнання), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію відповідач діяв у відповідності до Постанови № 919.

30. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

31. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

32. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

33. Як зазначено у пункті 28 рішення у справі "Молдавська проти України" (заява №43464/18), Суд враховує те, що закон, який застосований у цій справі не містить жодного положення, яке могло б ввести в оману заявника щодо його чинності та релевантності до відповідних правовідносин, а тому обмеження щодо реалізації відповідних прав скаржника було передбачуваним і обґрунтованим.

34. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

35. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

36. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

37. Колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду апеляційної інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд апеляційної інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в ньому повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги його не спростовують.

38. Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, то відповідно до частини шостої статті 139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Желєзний

Судді: Я.О. Берназюк

І.В. Саприкіна