Справа № 540/1803/19
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

23 жовтня 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/1803/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С. ,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради про визнання бездіяльність неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач-1), яка діє також в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач-2, разом - позивачі) звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправними дії відповідача по висуненню вимоги до позивачів - "надати захищені персональні дані третіх осіб" та протиправною бездіяльність по залишенню без розгляду заяв позивачів та їх родини від 30.07.2018р., 30.10.2018р., 21.03.2019р., 08.05.2019р. про призначення субсидії у період з 01.07.2018р. до кінця опалювального сезону 2019-20 року, а також зобов`язати відповідача вчинити дії по поновленню порушеного права позивачів та їх родини на отримання безповоротної адресної державної соціальної допомоги громадянам по сплаті за житлово-комунальні послуги за період: з липня 2018р. до кінця опалювального сезону 2019-20 року у формі та обсязі, встановленому Кабінетом Міністрів України. Крім того, позивачі просять стягнути з відповідача солідарно на їх користь моральну шкоду, заподіяну протиправною бездіяльністю обсягом 75114 грн.

Ухвалою від 06.09.2019р. вказаний позов залишено без руху з наданням позивачам строку на усунення недоліків, а саме: для подання до суду письмових доказів, доданих до позовної заяви, засвідчених у порядку, встановленому чинним законодавством. Ухвала суду виконана, недоліки позову усунуті.

Ухвалою від 20.09.2019р. провадження у справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 18.10.2019р. вказаний позов залишено без руху, позивачам наданий строк на усунення недоліків, а саме для надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

До суду надійшла заява позивачів на усунення недоліків, зі змісту якого убачається, що позивачі просять поновити пропущений строк звернення до суду. Вказана заява обґрунтована тим, що обсяг розуміння "порушеного права" був не вичерпаним і не завершеним для повного розуміння його позивачами до 22.08.2019р. Саме 22.08.2019р. позивачами отримано лист-роз`яснення Міністерства соціальної політики, відповідно до якого позивачам надано відповідь на їх запит щодо роз`яснення пункту Положення №848. Отже, звернення до суду мало місце лише після отримання офіційної відповіді профільного Міністерства з роз`ясненням норм закону у тій частині, що стосувалась прав нарахування субсидії.

Розглянувши заяву про поновлення строків звернення до суду з даним позовом, суд дійшов до наступного.

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 р., набула чинності для України 11.09.1997 р.) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" (заява №20347/03 §35) зазначено "… пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності…".

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено, що "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.".

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені строків звернення з позовом до суду.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач-1 заявила клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому зазначила обставини, з якими пов`язує поважність причин пропуску строку звернення до суду, а саме звернення до профільного Міністерства із запитом щодо роз`яснення норм Положення №848 та отримання відповіді про результати розгляду вказаного запиту, після якої було подано позов до суду.

На сьогодні в адміністративному процесуальному законодавстві немає чіткої норми, яка б визначала поняття «поважна причина», її загальні ознаки. Також немає переліку поважних причин чи певного кола обставин, які можна вважати підставою для поновлення пропущених процесуальних строків.

Натомість законодавець передбачив, що причини поважності пропуску процесуального строку суд оцінює, зважаючи на обґрунтування поважності цих причин та наданих доказів. Така оцінка відбувається з дотриманням норм ст.90 КАС України, яка встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному розгляді.

Як правило, поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

У даному випадку, виходячи зі змісту Положення №848, законодавством не встановлений досудовий порядок вирішення спору. Разом з тим, позивачі, будучи необізнаними в питаннях юриспруденції, вирішили використати альтернативний спосіб вирішення спору та звернулись до Міністерства соціальної політики України.

Отримавши лист-відповідь Міністерства, позивачі, не погоджуючись із позицією відповідача звернулись до суду з даним позовом.

Суд також враховує вже зазначену позицію Європейського суду з прав людини у справі Голдер проти Сполученого Королівства, згідно з якою саме небезпідставність доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду. У п. 30 32 рішення у справі Наталія Михайленко проти України (заява №49069/11) Суд повторює, що п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (див. рішення у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), п. 36, Series A №18). На це право на суд, в якому право на доступ до суду є одним з аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання в реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним, та скаржиться на те, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції йому не було надано жодних можливостей подати до суду скаргу (див. серед іншого (inter alia), рішення у справах Рош проти Сполученого Королівства (Roche v. the United Kingdom), заява №32555/96, п. 117, та Салонтаджі-Дробняк проти Сербії (Salontaji-Drobnjak v. Serbia), заява №36500/05, п. 132).

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про поважність причин пропуску строку та можливість поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, оскільки в іншому випадку матиме місце позбавлення у реалізації особою права на доступ до суду.

Керуючись ст.ст. 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах ОСОБА_2 , строк звернення до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради про визнання бездіяльність неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди.

Продовжити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради про визнання бездіяльність неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Пекний А.С.