Справа № 826/8992/16
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 жовтня 2019 року № 826/8992/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши за правилами письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Управління патрульної поліції у м. Києві, Департаменту патрульної поліції
провизнання дій та рішення незаконними, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Управління патрульної поліції у м. Києві (03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9), Департаменту патрульної поліції (03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9), в якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 21.03.2017. просив суд:

1) визнати дії службових осіб органів внутрішніх справ щодо проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 такими, що суперечать діючому законодавству та визнати їх незаконними;

2) визнати службове розслідування щодо ОСОБА_1 незаконним;

3) визнати незаконним та скасувати висновок службового розслідування відносно ОСОБА_1 ;

4) визнати процедуру притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності як таку, що відбувалась з грубим порушенням діючого законодавства, незаконною та нечинною;

5) скасувати наказ про накладення на ОСОБА_1 суворої догани;

6) стягнути з Управління патрульної поліції у місті Києві та Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 17 697,46 грн.;

7) стягнути з Управління патрульної поліції у місті Києві та Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі потрійної заробітної плати офіцера патрульної поліції станом на грудень 2016 року, а саме: 31 675,14 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.07.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.08.2017, у задоволенні позову відмовлено.

Разом з тим, постановою Верховного Суду від 13.02.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.07.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.08.2017 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Управління патрульної поліції у місті Києві, Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 недоотриманої заробітної плати (премії) та моральної шкоди, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті судові рішення залишено без змін.

При цьому, скасовуючи рішення першої та другої інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Управління патрульної поліції у місті Києві, Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 недоотриманої заробітної плати (премії) та моральної шкоди, Верховний Суд вказав, що суди не дослідили, чи дотримано відповідачами пункт 4.4 Положення про преміювання поліцейських Департаменту патрульної поліції та структурних підрозділів патрульної поліції, затвердженого Департаментом патрульної поліції Національної поліції України від 14.12.2015 № 60 при зменшенні позивачу розміру премії у квітні, червні-липні, вересні-жовтні 2016 року, з огляду на передбачену цією нормою заборону позбавляти премії поліцейського протягом кількох місяців за одне допущене порушення.

Верховний Суд у постанові від 13.02.2019 зазначив, що суди не надали правової оцінки й доводам позивача про те, що депреміювання поліцейського оформлюється наказом начальника Департаменту патрульної поліції та не перевірили, чи приймалися такі накази стосовно позивача за кожен місяць депреміювання.

З урахування викладеного, позовні вимоги в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Управління патрульної поліції у місті Києві, Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 недоотриманої заробітної плати (премії) та моральної шкоди Верховний Суд направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2019 дану справу розподілено на суддю Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіна О.А .

Ухвалою суду від 03.04.2019 адміністративну справу № 826/8992/16 прийнято до провадження судді Кармазіна О.А. та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

При цьому, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 13.02.2019, суд розглядає позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з Управління патрульної поліції у місті Києві та Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 недоотриманої заробітної плати (премії) та моральної шкоди.

Позиція позивача.

В обґрунтування вимоги про стягнення з відповідачів на його користь 17 697,46 грн. позивач зазначив, що з 07.11.2015 по 04.01.2017 він працював на посаді інспектора в званні лейтенанта поліції у складі 6 роти 1 батальйону.

Пояснює, шо з 21.04.2016 по 01.11.2016 відповідачами систематично порушувались права позивача щодо отримання належного йому грошового забезпечення.

Звертає увагу суду на те, що кожен місяць йому незаконно урізали грошове забезпечення офіцера патрульної поліції, яке за вказаний період складає 17 697,46 грн. При цьому, у заяві позивач зазначає, що він не знає, з яких саме причин він недоотримував грошове забезпечення.

Зазначає, шо неодноразово звертався до керівництва УПП та ДПП, у відповідь на що останні зазначали, що подають списки про нарахування ОСОБА_1 повного грошового забезпечення, натомість чому йому надходить лише частина грошових коштів, пояснити ніхто не може.

Посилаючись на п. 2.4 Положення про преміювання поліцейських Департаменту патрульної поліції та структурних підрозділів патрульної поліції, затвердженого Департаментом патрульної поліції Національної поліції України від 14.12.2015 № 60 позивач зазначив, що поліцейські можуть бути позбавлені премії в повному обсязі за невчасне (неналежне) виконання покладених на них обов`язків, правил внутрішнього трудового розпорядку, порушення службової дисципліни виключно в порядку та на умовах, передбачених Дисциплінарним статутом.

Додає, що зменшення розміру чи позбавлення поліцейського премії в повному обсязі в кожному окремому випадку оголошується в наказі начальника Департаменту патрульної поліції і повідомляється поліцейським під розписку.

Крім того, позивач також звертає увагу суду те, що на поліцейські позбавляються премії в повному обсязі або частково за той календарний місяць, у якому вони допустили порушення (проступок) або стало відомо про порушення (поступок). При цьому позивач наголошує, що забороняється позбавляти премії поліцейських протягом кількох місяців за одне допущене порушення.

Позивач пояснює, що за весь час несення служби його ніхто не ознайомлював ні з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності, ні з наказом про депреміювання.

На його письмовий рапорт про надання матеріалів службової перевірки відносно нього, він не отримував жодної відповіді.

Також, позивач зазначає, що у зв`язку із збільшенням суми стягнення недоотриманої заробітної плати, він вважає за необхідне збільшити суму стягнення моральної шкоди з 17200,00 грн. до 31 675,14 грн.

Відтак позивач просив суд позовні вимоги задовольнити.

Позиція відповідачів.

Так, під час розгляду справи в частині вимог, в межах яких справу спрямовано Верховним судом на новий розгляд, у відзиві на позовну заяву відповідачі зазначили, що розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення, тоді як виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

Відповідачі наголошують, що у випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.

Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання.

Відповідачі звертають увагу суду на те, що встановлення премії є правом, а не обов`язком керівника, і її розмір залежить від особистого внеску поліцейського в загальний результат служби та виплачується у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції, а відтак, на думку відповідачів, позовні вимоги, які полягають у стягненні з Управління патрульної поліції у місті Києві та Департаменту патрульної поліції на користь позивача 17 697,46 грн., є безпідставними.

Щодо стягнення на користь позивача моральної шкоди, то відповідачі зазначили, що позивач не надав суду жодних доказів, якими б підтверджувався факт заподіяння відповідачами йому моральних чи фізичних страждань.

Пояснюють, що позивачем не обґрунтовано належним чином, з чого він виходив при визначенні розміру суми компенсації за начебто спричинену моральну шкоду, не вказано та не доведено, за яких обставин чи якими діями чи бездіяльністю відповідачів вони заподіяні, з огляду на що, на думку відповідачів, вказана позовна вимога є штучною та безпідставною.

З огляду на викладене, відповідачі просили відмовити у задоволені позовних вимог.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що доводи відповідачів, що викладені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими, оскільки рішення щодо зменшення позивачу розміру грошового забезпечення було прийнято без погодження з керівником структурного підрозділу моніторингу Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції.

Щодо стягнення моральної шкоди, то позивач зазначив, що він майже півроку отримував лише половину розміру грошового забезпечення. В той же час, інші поліцейські отримували грошове забезпечення в граничному розмірі.

Звертає увагу, що зазначене його відділяло серед інших. При цьому, як стверджує позивач, відповідач змушував позивача весь цей час поки платив половину зарплати нести службу з охорони адміністративної будівлі УПП в приміщенні адміністративної практики.

Позивач пояснює, що у вказаному приміщенні патрульні отримували протоколи, постанови по справі про адміністративне правопорушення, інші бланки документів, здавали складенні протоколи, постанови тощо. Посадові особи ДПП зробили це навмисно, щоб патрульні бачили, що трапляється з працівником, який потрапив у немилість керівництва.

Додає, що вказана обставина підривала ділову репутацію позивача, зазнала утиску честь та гідність лейтенанта поліції ОСОБА_1 , підривала віру в себе, справедливість, можливість кар`єрного зростання, та викликала сильні душевні страждання. Над позивачем почали глумитися його колеги по роті та батальйону.

Також зазначає, що болю та страждань йому добавив той факт, що це були безпідставні напади на честь позивача, бо він став жертвою репресивного механізму патрульної поліції, а не законних механізмів впливу на поведінку поліцейського з метою її виправлення. Всі ці обставини, у тому числі зменшення заробітної плати в два рази, мали на меті не виправний і виховний характер, а характер цькування та доведення позивача до нервових зривів.

Цей факт підтверджується тим, на думку позивача, що всі документи про позбавлення премії, зменшення грошового забезпечення не доводилися до відома позивача, позивачу не повідомлялося про причини депреміювання, щоб сприяти його належній поведінці з боку керівництва.

З огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідачів заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 31 675,14 грн.

Встановлені судом обставини.

Розглянувши подані документи, враховуючи наявні пояснення позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції на посаді інспектора роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві.

Згідно з довідкою про доходи від 14.06.2017 № 1162, ОСОБА_1 була нарахована заробітна плата у таких розмірах: 5482 грн. 23 коп. за квітень 2016 року, 5827 грн. 92 коп. за травень 2016 року, 4467 грн. 01 коп. за червень 2016 року, 4467 грн. 01 коп. за липень 2016 року, 11027 грн. 92 коп. за серпень 2016 року, 6497 грн. 46 коп. за вересень 2016 року, 6058 грн. 89 коп. за жовтень 2016 року.

Відповідно до списків про преміювання поліцейських Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції позивачу було зменшено розміри премії: за квітень 2016 року у розмірі 3000,00 грн., за червень 2016 року - 4000,00 грн., за липень 2016 року - 4000,00 грн., за вересень 2016 року - 2000,00 грн. та за жовтень 2016 року - 4452,92 грн., що загалом складає 17 452,92 грн.

Позивач, вважаючи дії відповідачів щодо виплати йому грошового забезпечення у зменшеному розмірі, звернувся з даним позовом, в якому, зокрема просив суд, стягнути з відповідачів недоотримане грошове забезпечення у розмірі 17 697,46 грн. та моральну шкоду у розмірі 31 675,14 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Щодо зменшення суми грошового забезпечення (премії) за квітень - жовтень 2016 року, суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюється Законом України «Про Національну поліцію» та Положенням про проходження служби начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29.07.1991.

Частиною 1 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

11.11.2015 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських» (далі - постанова № 988).

Пунктом 1 постанови № 988 установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

При цьому, п/п 2 п. 4 постанови № 988 керівникам органів, закладів та установам Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення надано право здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.

Вказаною постановою затверджено також схему окладів за спеціальним званням поліцейських у розмірах згідно з додатком 1; схему посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання в розмірах згідно з додатком 2; схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3 - 10.

Крім того, п. 2 постанови № 988 передбачено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, який визначає критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок № 260).

Відповідно до п. 2 Порядку № 260 до складу грошового забезпечення входять:1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з п. 3 Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 12 розділу ІІ Порядку № 260 також обумовлено, що керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.

Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання.

Таким чином, проаналізувавши вказані норми у сукупності, суд зазначає встановлення премії є правом керівників органом поліції, а не їх обов`язком. При цьому, розмір премії залежить від особистого внеску поліцейського в загальний результат служби та виплачується у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Вказана правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 02.10.2019 у справі № 808/1629/18 (провадження № К/9901/68540/18).

Разом з тим, судом встановлено, що наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 14.04.2016 № 583 установлено розміри премій працівникам Департаменту патрульної поліції за квітень 2016 року, зокрема, згідно пункту 1128 додатку якого, розмір премії ОСОБА_1 у квітні 2016 року склав 34,947%, що становить 1419,73 грн.

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 17.05.2016 № 993, установлено розміри премій працівникам Департаменту патрульної поліції за травень 2016 року, зокрема, згідно пункту 1249 додатку якого, розмір премії ОСОБА_1 у травні 2016 року склав 108,252%, що становить 4432,92 грн.

14.06.2016 наказом начальника Департаменту патрульної поліції № 1340 установлено розміри премій працівникам Департаменту патрульної поліції за червень 2016 року, відповідно до пункту 1274 додатку якого, розмір премії ОСОБА_1 у червні 2016 року становить 9,084%, що складає 372,01 грн.

14.07.2016 наказом начальника Департаменту патрульної поліції № 1852 установлено розміри премій працівникам Департаменту патрульної поліції за липень 2016 року, відповідно до пункту 967 додатку якого, розмір премії ОСОБА_1 у липні 2016 року склав 9,084%, що становить 372,01 грн.

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 12.08.2016 № 2313 установлено розміри премій працівникам Департаменту патрульної поліції за серпень 2016 року, згідно пункту 963 додатку якого, розмір премії позивача у серпні 2016 року складає 108,252%, тобто 4432,92 грн.

13.10.2016 наказом начальника Департаменту патрульної поліції № 3440 установлено розміри премій працівникам Департаменту патрульної поліції за жовтень 2016 року, відповідно до пункту 940 додатку якого, розмір премії позивача у жовтні 2016 року склав 47,958%, що становить 1963,89 грн.

В той же час, відповідно до списків на преміювання поліцейських Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції за квітень 2016 року, пункт 241 містить відомості про зменшення ОСОБА_1 премії у розмірі 3000,00 грн.

Згідно списків на преміювання поліцейських Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції за травень 2016 року, судом не встановлено зменшення позивачу премії. Більш того, у заяві про збільшення розміру позовних вимог (том 1 а.с. 103), позивач підтверджує, що у травні 2016 року ним отримано належну йому суму у розмірі 8527,92 грн.

У червні 2016 року ОСОБА_1 зменшено суму премії у розмірі 4000,00 грн., що підтверджується списками на преміювання поліцейських Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції за червень 2016 року.

У липні 2016 року позивачу також зменшено розмір премії на 4000,00 грн., підтвердженням чого є список на преміювання поліцейських Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції за липень 2016 року

Згідно списків на преміювання поліцейських Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції за серпень 2016 року, судом не встановлено зменшення позивачу премії. Більш того, у заяві про збільшення розміру позовних вимог (том 1 а.с. 103), позивач підтверджує, що у серпні 2016 року ним отримано належну йому суму у розмірі 8527,92 грн.

У вересні 2016 року позивачу зменшено суму розмір премії на суму 2000,00 грн., що підтверджується списком на преміювання поліцейських Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції за вересень 2016 року.

У жовтні 2016 року позивачу зменшено суму розмір премії на суму 4432,92 грн., що підтверджується списком на преміювання поліцейських Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції за жовтень 2016 року.

Тобто, позивачу зменшено розміри премії: за квітень 2016 року у розмірі 3000,00 грн., за червень 2016 року - 4000,00 грн., за липень 2016 року - 4000,00 грн., за вересень 2016 року - 2000,00 грн. та за жовтень 2016 року - 4452,92 грн., що загалом складає 17 452,92 грн.

В той же час, згідно з п/п 1.2 п. 1 Положення про преміювання поліцейських Департаменту патрульної поліції та структурних підрозділів патрульної поліції, затвердженого Департаментом патрульної поліції Національної поліції України від 14.12.2015 № 60 (далі - Положення № 60) преміювання поліцейських, умови грошового забезпечення яких визначені постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988, а також іншими нормативно-правовими актами, що регламентують питання грошового забезпечення, здійснюється відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.

Відповідно до п/п 2.1 Положення № 60 за результатами служби за місяць розмір премії визначається за такими показниками:

неухильне дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського;

професійність виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

виконання заходів, передбачених планами роботи Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції та структурних підрозділів патрульної поліції;

виконавська дисципліна (виконання доручень Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, керівництва Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції та структурних підрозділів поліції у містах);

своєчасність та якість підготовки наказів, довідкових, аналітичних та інших матеріалів, що стосуються діяльності Департаменту патрульної поліції та структурних підрозділів поліції;

стан забезпечення безпеки громадян і громадського порядку, виявлення, запобігання, припинення та розкриття злочинів;

виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

вживання заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічної безпеки, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;

службова дисципліна.

Відповідно до п/п 2.5 Положення № 60 зменшення розміру премії чи позбавлення поліцейського премії в повному обсязі в кожному окремому випадку оголошується в наказі начальника департаменту патрульної поліції і повідомляється поліцейському під розписку.

Пункт 4 Положення № 60 передбачає умови для зменшення або позбавлення розміру премії поліцейських.

Так, згідно з п/п 4.1 Положення № 60 у разі несвоєчасного виконання та/або неналежної організації виконання в установлені строки завдань поліцейськими, начальники органів структурних підрозділів патрульної поліції, начальники управлінь, самостійних відділів, секторів Департаменту патрульної поліції мають право зменшувати розмір премії.

Відповідно до п/п 4.2, 4.3 Положення № 60 зменшення розміру (позбавлення) премії поліцейських, які не забезпечили своєчасного виконання покладених на них обов`язків, не виконали хоча б один з показників преміювання або допустили порушення службової дисципліни зазначаються в наказі Департаменту патрульної поліції і погоджуються із заступниками Департаменту відповідно до розподілу функціональних обов`язків.

Начальник Департаменту патрульної поліції має право позбавляти поліцейського премії повністю або частково за: невихід на службу без поважних причин; уживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); порушення статутних правил несення служби у добовому наряді або під час патрулювання; порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів щодо збереження державної таємниці; порушення службової дисципліни; скоєння аварій, подій, пов`язаних із загибеллю людей з вини поліцейського під час виконання ними службових обов`язків, и злочинів (командиру чи іншим посадовим особам, які не вживали заходів для запобігання аваріям, подіям і злочинам); порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до псування спеціальної техніки й озброєння, пошкодження майна, інших матеріальних збитків, а також завдали шкоди здоров`ю поліцейським або іншим особам.

В той же час, п/п 4.4 Положення № 60 обумовлено, що поліцейські позбавляються премії в повному обсязі або частково виключно за той календарний місяць, у якому вони допустили порушення (проступок) або стало відомо про проступок (порушення). Рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом начальника Департаменту патрульної поліції на підставі поданих за командою до 20 числа кожного місяця списків про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим поліцейським. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього. Забороняється позбавляти премії поліцейських протягом кількох місяців за одне допущене порушення.

Тобто, позбавлення премій поліцейських в повному обсязі або частково відбувається за наказом начальника Департаменту патрульної поліції на підставі поданих за командою до 20 числа кожного місяця списків про виплату (позбавлення повністю або частково) премії, який повідомляється поліцейському під розписку.

Суд зазначає, що відомості у списки про позбавлення премії поліцейських вносяться на підставі рапорту з клопотанням про позбавлення премії повністю або частково, в яких повинні бути зазначені конкретні причини, що зумовили зменшення або позбавлення поліцейського премії. Такі рапорти з клопотанням про позбавлення премії подаються начальну Департаменту патрульної поліції разом зі списками про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим поліцейським.

Водночас, слід відмітити, що матеріали справи містять лише списки на преміювання поліцейських Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, зокрема, за квітень, червень, липень, вересень та жовтень 2016 року, в яких мітиться інформація про зменшення ОСОБА_1 розміру премії.

Однак, суд звертає увагу на те, що до таких списків, якими зменшено позивачу розмір премії, не надано рапортів з клопотанням про часткове позбавлення ОСОБА_1 премії за квітень, червень, липень, вересень та жовтень 2016 року.

Також матеріали справи не містять жодних доказів повідомлення ОСОБА_1 про часткове позбавлення премії, з огляду на що, відповідачами, в порушення ч. 2 ст. 77 КАС України, не доведено правомірності підстав зменшення позивачу розміру премії за вказані періоди.

При цьому, судом враховується, що ухвалою суду від 03.04.2019 у Управління патрульної поліції у м. Києві було витребувано належним чином засвідчені копії рапортів з клопотаннями, які подавались до Департаменту патрульної поліції про позбавлення ОСОБА_1 премії у квітні, червні-липні, вересні-жовтні 2016 року, а у разі відсутності таких рапортів та клопотань запропоновано надати пояснення щодо їх відсутності.

Між тим, ані Управлінням патрульної поліції у м. Києві, ані Департаментом патрульної поліції у м. Києві суду так і не було надано копії рапортів з клопотаннями відносно ОСОБА_1 щодо причин та підстав внесення до списків про преміювання інформацію про зменшення останньому розміру премії. Відсутні також і пояснення з приводу ненадання таких рапортів з клопотаннями.

В той же час, судом береться до уваги той факт, що відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 21.04.2016 № 699 о/с «Про затвердження граничних розмірів виплати грошового забезпечення та заробітної плати працівникам Департаменту патрульної поліції» граничний розмір виплати грошового забезпечення за період з квітня 2016 по вересень 2016 року складає 8400,00 грн.

Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 25.11.2016 № 4377 «Про затвердження граничних розмірів виплати грошового забезпечення та заробітної плати працівникам Департаменту патрульної поліції» граничний розмір грошового забезпечення інспектора УПП у м. Києві ДПП з жовтня 2016 року складає 10400,00 грн.

При цьому, суд зазначає, що рапорт командира батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Білокура О.І. адресований начальнику Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Зозулі Ю.Г. не може бути належним доказом про внесення до списків про преміювання відомостей щодо зменшення, у тому числі, позивачу розміру премії, оскільки, по-перше, вказаний рапорт не містить дати його підписання, по-друге, у вказаному рапорті не конкретизовано, за який саме місяць (період) слід зменшити розмір премії, оскільки відповідно до п/п 4.4 Положення № 60 забороняється позбавляти премії поліцейських протягом кількох місяців за одне допущене порушення.

Також, матеріли справи не містять жодних у розумінні ст. 73 КАС України доказів того, що у квітні, червні, липні, вересні та жовтні 2016 року позивачем були допущенні порушення, передбачені п/п 4.3 Положення № 60 та порушено критерії роботи, визначені п/п 2.1 Положення № 60.

Відтак, підсумовуючи викладене у сукупності, в контексті викладених норм права, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідачів щодо зменшення ОСОБА_1 премії за квітень 2016 року у розмірі 3000,00 грн., за червень 2016 року - 4000,00 грн., за липень 2016 року - 4000,00 грн., за вересень 2016 року - 2000,00 грн. та за жовтень 2016 року - 4452,92 грн., що загалом складає 17 452,92 грн. та, як наслідок суд вважає за необхідне стягнути з Департаменту патрульної поліції (код ЄДР 40108646; 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3), яке є юридичною особою публічного пава та розпорядником коштів, на користь ОСОБА_1 недоотриманий розмір грошового забезпечення (премію) за квітень, червень, липень, вересень та жовтень 2016 року у загальному розмірі 17 697,46 грн. (за квітень 2016 року у розмірі 3000,00 грн., за червень 2016 року - 4000,00 грн., за липень 2016 року - 4000,00 грн., за вересень 2016 року - 2000,00 грн. та за жовтень 2016 року - 4452,92 грн.).

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 31 675,14 грн., суд вважає за необхідне наголосити, що остання задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

В той же час, згідно з ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

За змістом ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування …».

Згідно з ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

В той же час, як зазначено у вказаній постанові, судам слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.

Зі змісту наведених норми випливає, що основною умовою відшкодування моральної шкоди є те, що остання повинна бути заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин та полягати у фізичному болю та стражданнях, у душевних стражданнях, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 804/2252/14, від 31.01.2018 у справі № 813/5138/13-а та в рішеннях Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 800/500/16, від 01.03.2018 у справі № 9901/377/18.

Крім того, суд зазначає, що така моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

Таким чином, аналізуючи зміст позовної заяви та досліджуючи матеріали справи, суд зазначає, що в обґрунтування вимоги про стягнення моральної шкоди, позивачем не надано жодних доказів та розрахунків сум, що б свідчили про заподіяння позивачу моральної шкоди у розмірі 31 675,14 грн.

Надані до відповіді на відзив листки непрацездатності ОСОБА_1 № 076137, № 329794, № 285218 та № 408767 не можуть свідчити про заподіяння моральних чи фізичних страждань ОСОБА_1 або втрат немайнового характеру завданих діями відповідача щодо зменшення позивачу розміру премії за квітень, червень, липень, вересень та жовтень 2016 року у розмірі 17 697,46 грн. та безпосередній вплив таких рішень на стан здоров`я позивача, оскільки зі змісту таких листків вбачається, що причиною непрацездатності є: 1 - загальне захворювання.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов, в частині, що направлений на новий розгляд, є частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню - як зазначено судом вище.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями статтями 2, 5 - 11, 14, 19, 72 - 77, 90, 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 в частині, що направлена на новий розгляд, а саме: щодо стягнення з Департаменту патрульної поліції (Управління патрульної поліції у місті Києві) на користь ОСОБА_1 недоотриманої заробітної плати (премії) у розмірі 17697,46 грн. та моральної шкоди у розмірі 31 675,14 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Департаменту патрульної поліції (код ЄДР 40108646; 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 недоотриманий розмір грошового забезпечення (премію) за квітень, червень, липень, вересень та жовтень 2016 року у загальному розмірі 17 697,46 грн. (за квітень 2016 року у розмірі 3000,00 грн., за червень 2016 року - 4000,00 грн., за липень 2016 року - 4000,00 грн., за вересень 2016 року - 2000,00 грн. та за жовтень 2016 року - 4452,92 грн.).

3. В частині позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 31 675,14 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.А. Кармазін