Справа № 520/5663/19
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 р.Справа № 520/5663/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Сіренко О.І. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представника позивача Явтух О.Г. ; представника відповідача Каваленко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Трастнлак" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 30.07.19 року по справі № 520/5663/19

за позовом Приватного підприємства "Трастнлак"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство «Трастнлак», звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд:

- скасувати наказ Головного управління ДФС у Харківській області на проведення фактичної перевірки ПП «Трастнлак» від 27.05.2019 року №3727.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що наказом Головного управління ДФС у Харківській області від 27.05.2019 року №3727 призначено проведення фактичної перевірки ПП «Трастнлак». Підставою для винесення відповідного наказу та проведення перевірки є посилання на п.п.80.2.7 п.80.2. ст.80 Податкового кодексу України. Однак наказ Головного управління ДФС у Харківській області на проведення перевірки ПП «Трастнлак» від 27.15.2019 року №3727 не містить посилань на наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету. Відповідачем не конкретизовано обставини, які б слугували підставою для проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання у контексті розуміння п.п.80.2.7 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України. Таким чином, на думку представника позивача, контролюючим органом не доведено наявність підстав у контексті розуміння п.п.80.2.7 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України для проведення фактичної перевірки підприємства.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 року в задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Трастнлак» до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування наказу - відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що зі змісту спірного наказу вбачається, що контролюючим органом в основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем вказано підпункті 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Згідно з п.п. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішенні керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, а за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Тобто вирішальним задля прийняття наказу є отримання в установленому порядку від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації, що може свідчити про можливі порушення податкового законодавства платником податків.

При цьому, оскаржуваний наказ не містить жодних посилань, яка саме інформація надійшла до контролюючого органу та від яких державних органів або органів місцевого самоврядування в порядку п. 80.2 ст, 80 ПК України та використана в якості підстави для призначення перевірки.

Представником відповідача надано до суду копію доповідної записки начальника управління податків і зборів з фізичних осіб від 24.05.2019 року на ім`я заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, яка, відповідно до наданих пояснень, була єдиною підставою для прийняття оскаржуваного наказу.

Зі змісту вказаної доповідної записки вбачається, що ПП «Трастнлак» діяльністі здійснює на загальній системі оподаткування, а саме - Неспеціалізована оптова торгівля з використанням праці 4-х найманих працівників (згідно поданої звітності за квітень 2019 року), рівень оплати праці 4200,00 грн., на рівні мінімально допустимого рівня, що є нижче галузевого рівня оплати праці, за результатами аналізу податкової звітності встановлено значні обсяги реалізованої продукції за результатами січня-квітня 2019 року - 18 000, 00 тис. гривень, що свідчить про значні обсяги господарської діяльності, виходячи з номінального розміру заробітної плати відображеної у звітності не враховується при нарахування заробітної платні, а також при зазначеній кількості працівників неможливо організувати роботу персоналу, за результатами вивчення даних податкової звітності встановлено можливість мінімізації бази оподаткування та ймовірне ухилення від оподаткування.

Проте, на думку позивача судом першої інстанції проігноровано, що вказана доповідна записка не може слугувати підставою для призначення фактичної перевірки у відповідності до приписів п.п.80.2.7 д.80.2 от.80 ПК України, її наявність не свідчить про отримання в установленому Законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Окрім цього, висновки начальника управління податків і зборів з фізичних осіб під час складання доповідної записки відносно позивача, що ним встановлено можливість мінімізації бази оподаткування та ймовірне ухилення від оподаткування, не підтверджені жодними доказами.

Посилання відповідача на доповідну записку не свідчить про отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, відповідна вказана доповідна записка складена самим відповідачем та не є інформацією, яка може бути підставою для призначення перевірки за п.п.80.2.7 п.80.2 ст.80 ПК України.

Таким чином, позивач вважає, що контролюючим органом не доведено наявність підстав у контексті розуміння п.п.80.2.7 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України для проведення фактичної перевірки позивача, та відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні і підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення перевірки.

Відповідачем подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу позивача, в якій серед іншого зазначено, що за результатами аналізу інформації, яка перебуває у розпорядженні ГУ ДФС у Харківській області було встановлено, що ПП «Трастнлак» здійснює діяльність за адресою: вул. Морозова, буд. 7, м. Харків.

Відповідно до наданої звітності ПП «Трастнлак» здійснює діяльність з використанням праці 4-х найманих працівників (згідно поданої звітності за квітень 2019 року). За результатами аналізу податкової звітності встановлено значні обсяги реалізованої продукції за результатами січня-квітня 2019 року - 18 000 000 грн., що свідчить про значні обсяги господарської діяльності, а також те, що при зазначеній кількості працівників неможливо організувати роботу персоналу, за результатами вивчення даних податкової звітності встановлено можливість мінімізації бази оподаткування та ймовірне ухилення від оподаткування.

Враховуючи вищевикладене, кількість найманих працівників та обсяг доходу, що ставить під сумнів можливість здійснення діяльності із залученням незначної кількості найманих працівників, та свідчить про факт виплати роботодавцем доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також з метою об`єктивної, всебічної і вчасної перевірки інформації щодо використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин, підтвердження або спростування факту використання праці неоформлених найманих осіб та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, ГУ ДФС у Харківській області було прийнято наказ від 27.05.2019 № 3727 про проведення фактичної перевірки ПП «Трастнлак», який, на думку відповідача повністю відповідає вимогам, що передбачені до їх змісту підпунктом 81.1 статті 81 ПК України.

З аналізу ст. 81 ПК України вбачається, що фактична перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення, а право на проведення такої перевірки надається за умови пред`явлення копії наказу про проведення фактичної перевірки та направлення на проведення такої перевірки, у свою чергу непред`явлення таких документів є підставою для недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

У відповідності до витленаведених вимог кодексу ГУ ДФС у Харківській області прийнято рішення про проведення фактичної перевірки позивача, яке оформлено наказом від 27.05.2019 №3727, та видано направлення на перевірку від 28.05.2019 №№1298 та 1297.

Посадові особи контролюючого органу не були допущені до проведення перевірки, про що свідчить акт відмову в допуску до проведення фактичної перевірки.

Відповідно до вищезазначених положень Кодексу посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за умови пред`явлення копії наказу про проведення перевірки. З огляду на те, що посадові особи контролюючого органу не були допущені до проведення перевірки, обов`язку щодо вручення позивачу копію наказу у перевіряючи згідно з законодавством немає.

Також відповідач зазначає, що оскаржуваний наказ на його думку, відповідає вимогам, що передбачені до їх змісту підпунктом 81.1 статті 81 Кодексу, а саме, містить дату видачі (27.05.2019 року); найменування контролюючого органу (ГУ ДФС у Харківській області); найменування та реквізити суб`єкта (ПП «Трастнлак», код за ); адреса об`єкта Гвул. Морозова, буд. 7. м. Харків; мету (здійснення контролю за дотриманням роботодавцем законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами); вид перевірки (фактична); підстави для проведення перевіркиу визначені цим Кодексом (на підставі підпункту 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Кодексу); дата початку (з 29.05.2019); тривалість перевірки (10 діб); період діяльності, який буде перевірятися (з 01.01.2019 по дату завершення перевірки).

Таким чином, посилання позивача на порушення контролюючим органом і вимог ПК України щодо відсутності в наказі підстав для призначення фактичної перевірки відповідач вважає безпідставним, оскільки зі змісту оскаржуваного наказу можливо ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки з огляду на існування в його тексті посилань на пункти Податкового кодексу України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Приватне підприємство «Трастнлак» належним чином зареєстроване в якості юридичної особи 23.08.2018 року, з 27.08.2018 року перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДФС у Харківській області, що відповідає інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Судом встановлено, що до заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області від начальника управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Харківській області надійшла доповідна записка від 24.05.2019 року №1192/20-40-13-05-16, зі змісту якої вбачається, що з 01.01.2019 до теперішній час ПП «ТРАСТНЛАК» діяльність здійснює на загальній системі оподаткування, а саме - Неспеціалізована оптова торгівля - з використанням праці 4-х найманих працівників (згідно поданої звітності за квітень 2019р.), рівень оплати праці 4200,0 грн., на рівні мінімально допустимого рівня, що є нижче галузевого рівня оплати праці, за результатами аналізу податкової звітності встановлено значні обсяги реалізованої продукції за результатами січня-квітня 2019 року - 18 000 000 грн., що свідчить про значні обсяги господарської діяльності, виходячи з номінального розміру заробітної платні відображеної у звітності не враховується при нарахуванні заробітної платні, а також при зазначеній кількості працівників неможливо організувати роботу персоналу, за результатами вивчення даних податкової звітності встановлено можливість мінімізації бази оподаткування та ймовірне ухилення від оподаткування. З метою відпрацювання зазначеної інформації, підтвердження або спростування факту використання праці неоформлених найманих осіб запропоновано розглянути питання щодо призначення фактичної перевірки ПП «ТРАСТНЛАК» (код за ).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ відповідачем винесено відповідно до чинних на момент виникнення спірних правовідносин положень податкового законодавства у зв`язку з отриманням в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Частина 2 статті 19 Конституція України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пункт 61.1 статті 61 Податкового Кодексу України: податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пункт 62.1 статті 62 Податкового Кодексу України: податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. Моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Згідно п.75.1ст.75 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п. 75.1.3. ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями ст.80 Податкового кодексу України.

В основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем вказані підпункти 80.2.2 а 80.2.7 пункту80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Зокрема, зазначеними пунктами передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації. (підпункти 80.2.2та 80.2.7 пункту80.2 статті 80 Податкового кодексу України).

За нормою пункту 80.5 статті 80 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу, яка визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Системно проаналізувавши положення ст.ст. 75-81 Податкового кодексу України, колегія суддів доходить висновку, що вимоги до змісту наказу про призначення як планової документальної перевірки, так і позапланової документальної перевірки, документальної невиїзної перевірки, фактичної перевірки сформульовані лише в абз. 3 п. 81.1 ст. 81 згаданого Кодексу, де вказано, що в наказі зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

У п.п.81.2 ст.81 ПК України встановлено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача, що ним було відмовлено у допуску посадових осіб контролюючого органу у зв`язку з тим, що на його думку, наказ начальника Головного управління ДФС у Харківській області №3727 від 27.05.2019 «Про проведення фактичної перевірки» складений з порушенням вимог Податкового кодексу України, оскільки в ньому: не було зазначено підстав для видання наказу та направлення на перевірку, не вказано жодного виявленого факту, конкретного складу правопорушення або обставини, яка б свідчила про порушення саме позивачем вимог законодавства в частині використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, та не зазначено дані, конкретні розрахунки, пояснення, які б підтверджували вказаний факт, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що наказ заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області №3727 від 27.05.2015 «Про проведення фактичної перевірки» відповідає вимогам, які встановлені до їх змісту згідно з п.п.81.1 ст.81 ПК України.

Зокрема, у вказаному наказі зазначено: дату видачі (27.05.2019 року); найменування контролюючого органу (ГУ ДФС у Харківській області); найменування та реквізити суб`єкта (ПП «Трастнлак», код за ); адреса об`єкта (вул. Морозова, буд. 7, м. Харків); мету (здійснення контролю за дотриманням роботодавцем законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами); вид перевірки (фактична); підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом (на підставі підпункту 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Кодексу); дата початку (з 29.05.2019); тривалість перевірки (10 діб); період діяльності, який буде перевірятися (з 01.01.2019 по дату завершення перевірки)

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що Головне управління ДФС у Харківській області мало право на проведення фактичної перевірки позивача на підставі здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством, наявність інформації за результатами аналізу податкової звітності значних обсягів реалізованої продукції за результатами січня-квітня 2019 року - 18 000,0 тис. грн. з використанням праці 4-х найманих працівників, при цьому наказ заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області №3727 від 27.05.2019 «Про проведення фактичної перевірки» відповідає вимогам встановленим Податковим кодексом України, був прийнятий без порушення визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки та за наявності передбаченої Податковим кодексом України підстави для її проведення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, у постанові від 20.03.2018 року по справі №820/4766/17.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуваний наказ відповідачем винесено відповідно до чинних на момент виникнення спірних правовідносин положень податкового законодавства у зв`язку з отриманням в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 року по справі № 520/5663/19 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Трастнлак" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 року по справі № 520/5663/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.І. Сіренко
Повний текст постанови складено 22.10.2019 року