Справа № 120/2095/19-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 жовтня 2019 р. Справа № 120/2095/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Литвина Д.С.,

представника позивача: Молявчика О.В.,

представника відповідача: Вербицької Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці

про: визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного звернулась ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці (далі - відповідач, УПФУ у м. Вінниці) про визнання протиправним та скасування рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що перебуває на обліку в Пенсійному фонді як пенсіонер та отримує пенсію за вислугою років, як медичний працівник. З 30.11.2015 року по 06.10.2018 року проходила військову службу на посаді медичної сестри хірургічного відділення 65 військового мобільного госпіталю військової частини НОМЕР_1 . За вказаний період вона отримувала заробітну плату, з якої проводились відрахування, в тому числі до Пенсійного фонду України. В лютому 2019 року позивач отримала рішення комісії по спірних питаннях управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці № 5 від 06.02.2019 року, в якому вказано, що позивач протиправно отримувала пенсію за вислугу років починаючи з 15.11.2015 року та протягом періоду несення служби в зоні АТО та вказано на надмірно виплачені кошті в сумі 38220,33 грн. і про примусове відрахування зазначеної суми з пенсії позивачки по 20% від розміру пенсії щомісячно, до повного погашення переплати. Так рішення відповідача, на думку позивача, є протиправними, порушує її права, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду. В позовній заяві позивач звертає увагу, що з її боку не було жодного прояву недобросовісності чи умислу на незаконне отримання пенсійних виплат, а такі здійснювались органом пенсійного фонду добровільно, за наявності інформації про її працевлаштування. Таким чином, на думку позивача, отримана нею пенсія не підлягає поверненню, в зв"язку з відсутністю законодавчо визначених для того підстав.

Ухвалою суду від 03.07.2019 відмовлено в забезпеченні адміністративного позову.

Ухвалою суду від 05.07.2019 відкрито провадження в справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

24.07.2019 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого пенсійний орган заперечує щодо позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що рішення прийнято на підставі закону, у межах повноважень органу Пенсійного фонду України та у спосіб, передбачений чинним законодавством, зокрема, на підставі положень ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому відповідач вказує, що ОСОБА_1 не повідомляла орган Пенсійного фонду України про факт проходження нею військової служби, а тому пенсійні виплати на суму 38220,33 грн., отримані нею у період з 15.11.2015 по 06.10.2018 без правових підстав, оскільки в даний період часу вона проходила військову службу та отримувала заробітну плату і підстави для виплати пенсії за вислугу років, відповідно, були відсутні.

У судовому засіданні 17.09.2019 року представник позивача, посилаючись на доводи викладені у позовній заяві, підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення даного адміністративного позову, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши усні пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 , оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Відповідно до протоколу управління ПФУ у м. Вінниці №9479 від 07.07.2015 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугою років, як працівнику охорони здоров"я.

Наказом керівника сектору "С" (по стройовій частині) №337 від 30.11.2015 позивачку включено до складу військової частини НОМЕР_1 , на посаду медичної сестри хірургічного відділення 65 військового мобільного госпіталю.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №287 від 06.10.2018 ОСОБА_1 звільнено у запас відповідно до підпункту "а" пункту другого частини п`ятої статті 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу".

Таким чином, позивачка у період з 30.11.2015 по 06.10.2018 перебувала на військовій службі та брала участь у проведені антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці листом №416/К-1 від 24.01.2019 повідомило позивачку, що робота в установах закладів охорони здоров`я Збройних Сил України дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно отримання заробітної плати за роботу на таких посадах та отримання пенсії за вислугу років одночасно є порушенням законодавства України. Таким чином, за період з 30.11.2015 по 06.10.2018 виникла переплата пенсії в розмірі 38230,23 грн.

В подальшому, рішенням комісії по спірних питаннях УПФУ в м. Вінниці № 5 від 06.02.2019, розглянувши матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 щодо утримання переплати пенсії, вирішено відповідно до ст. 50 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" утримати переплату пенсії в розмірі 38230,23 грн., по 20% від розміру пенсії щомісячно, до повного погашення переплати.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивачка звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно з ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відповідно до ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав. В усіх випадках звернення стягнень на пенсію за пенсіонером зберігається не менш як 50 процентів належної пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за №374/7695.

У п.п. 3, 4 Порядку встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

У разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

Отже, обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є рахункова помилка або допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера.

Відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

За змістом наведених норм відповідальність пенсіонера наступає виключно у випадках свідомого надання особисто пенсіонером недостовірної інформації або неповідомлення органу, який призначає пенсію, відомих йому обставин, що зумовлюють зменшення призначеної пенсії, припинення її виплати тощо На пенсіонера може бути покладений обов`язок про повернення надміру виплаченої пенсії лише у випадку встановлення і доведення об`єктивними даними зловживань з його боку, тобто наявність об`єктивно встановленої вини в наданні недостовірних даних.

Як вбачається з матеріалів справи, проведені позивачці виплати пенсії за період з 30.11.2015 по 06.10.2018 в сумі 38230,23 грн. здійснені добровільно органом Пенсійного фонду України за наявності у відповідача інформації про працевлаштування позивачки та за відсутності будь-яких даних про зловживання з боку позивачки або подання нею недостовірних відомостей.

Так, як вбачається з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , орган Пенсійного фонду був обізнаний про те, що позивачка в період з 30.11.2015 по 06.10.2018 працювала (проходила військову службу). Зокрема, в травні 2017 року відповідачем на адресу позивача направлявся лист із запрошенням прийти до органу Пенсійного фонду щодо уточнення даних про роботу.

24.07.2017 року ОСОБА_1 подавала до УПФУ в м. Вінниця заяву про перерахунок пенсії за вислугу років від 24.07.2017, в якій просила перерахувати пенсію з урахуванням надбавки для ветеранів війни - учасників бойових дій та вказала, що вона працює, і долучила до зазначеної заяви копію військового квитка, витяг з наказу керівника сектору "С", довідку про участь в антитерористичній операції, які, зокрема, містить відомості щодо проходження нею військової служби починаючи з 23.10.2015 року.

Також, суд зауважує, що матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 містять відомості про те, що УПФУ в м. Вінниці зверталося до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із листами №1389/06-30/02-1 від 04.08.2017 та №2540/11-30/03 від 01.11.2018, в яких просило висловити свою думку, щодо продовження виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , у зв`язку із тим, що вона прийнята на військову службу по контракту з 23.10.205 року на посаду медичної сестри.

Таким чином, суд констатує, що відповідач ( орган Пенсійного фонду України ) був обізнаний про працевлаштування позивачки і остання жодним чином не приховувала зазначену інформацію, а навпаки надала відповідачу відповідні документи.

З аналізу вищевикладеного, суд приходить до висновку, що жодних фактів зловживань з боку позивача або подання нею недостовірних даних ( неподання відомостей ) для призначення пенсії (продовження її виплати ) немає, тому оскаржуване рішення про утримання переплати пенсії винесене без законних підстав, порушує права та законні інтереси позивача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що з вище наведених мотивів та підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі, суд зазначає, що відповідно до статті 5 Закону України Про судовий збір позивачка звільнена від сплати судового збору. Відтак позивачкою при подачі позову до суду судовий збір не сплачувався. В той же час в суду відсутні відомості щодо понесення сторонами інших судових витрат, а тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії по спірних питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення, управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 06.02.2019 року №5, яким вирішено утримати з ОСОБА_1 переплату в розмірі 38230, 23 грн. по 20% від розміру пенсії щомісячно, до повного погашення переплати.

Позивач : ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ).
Відповідач: управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна