Справа № 160/4051/19
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2019 року м.Дніпросправа № 160/4051/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Чумака С.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі № 160/4051/19 (суддя Златін С.В.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» до Одеської митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови у прийнятті митної декларації,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 року у справі № 160/4051/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» було задоволено повністю. Судом визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці ДФС від 07.12.2018 року № UА500060/2018/08650; визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці від 07.12.2018 року № UA500060/2018/000063/2; стягнуто з Одеської митниці ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» сплачену суму судового збору у розмірі 3842 грн..

17 липня 2019 року суд ухвалив додаткове рішення у справі № 160/4051/19, яким присудив за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 грн..

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення скасувати, як таке, що прийняте з порушенням норм процесуального права, та прийняти нове про відмову в задоволенні вимог позивача.

Скарга обґрунтована тим, що гонорар адвоката Біловоденко Ю.В. за надану правову допомогу є завищеним, а стягнення таких витрат не відповідає критеріям розумності та співмірності. Суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат та фінансового стану обох сторін.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві позивач просить залишити додаткове рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу відповідача без задоволення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача після проголошення рішення у справі було подано письмову заяву про відшкодування відповідачем витрат позивача, пов`язаних з наданням правової (правничої) допомоги в розмірі 20 000,00 грн. (т.2 а.с. 42-44). На підтвердження понесених витрат до матеріалів справи надано:

-договір про надання правової (правничої) допомоги №08/02-19/1 від 08.02.2019, укладений ТОВ «АТБ-Маркет» з Адвокатським об`єднанням «Альянс» (т.2 а.с. 51-53);

-додаткову угоду до договору №08/02-19/1 щодо опису послуг, що надаються ТОВ «АТБ-Маркет» у даній адміністративній справі, розміру винагороди та форми оплати наданих послуг (т.2 а.с.50);

- довіреність на уповноваження адвоката Біловоденко Юлії Вікторівни представляти інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» (т.2 а.с.45);

- акт приймання-передачі наданих послуг (т.2 а.с.47) та детальний опис робіт (наданих послуг) (т.2 а.с.49);

-рахунок-фактура №15/07/19 від 15.07.19. (т.2 а.с.46), платіжне доручення на підтвердження оплати наданих адвокатських послуг (т.2 а.с. 48).

Додатковим рішенням на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача присуджено до стягнення суму у розмірі 15 000 грн. за понесені витрати на правову допомогу. Приймаючи таке рішення, суд виходив із критерію співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, та врахував, що у наданих документах не визначено вартість однієї години роботи адвоката адвокатського об`єднання, як і кількість годин, витрачених адвокатом на виконання відповідних робіт.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а додаткове рішення суду має бути змінене, враховуючи наступне.

Так, норми статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України регулюють питання, пов`язані з витратами сторін на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 05.06.2018 року у справі №904/8308/1, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04).

В обґрунтування заяви про стягнення судових витрат представником позивача надано акт приймання-передачі правничих послуг та детальний опис робіт (наданих послуг).

Акт від 15.07.2019 року та опис включають наступні послуги: підготовка та направлення до суду адміністративного позову 4000,00 грн; підготовка відповіді на відзив на позовну заяву та надсилання її засобами поштового зв`язку 2500,00грн; аналіз судової практики 1250,00 грн; збір та аналіз документів, які є письмовими доказами у справі та їх оформлення 3750,00 грн; консультація клієнта 1250,00 грн; складання розрахунку судових витрат та заяви про судові витрати 1250,00грн; участь у судових засідання по справі №160/4051/19 6000,00 грн., а всього 20 000,00грн..

Колегія суддів зазначає, що аналіз судової практики по спірним відносинам, збір доказів та їх аналіз є складовими підготовки та направлення позову до суду, до того ж ні у акті виконаних робіт, ні у детальному описі не визначено скільки годин було витрачено адвокатом на вчинення відповідних дій. Щодо підготовки та надсилання відповіді на поданий відповідачем відзив на позовну заяву позивача, то вчинення таких дій не є обов`язком сторони у справі.

Складання розрахунку судових витрат взагалі не є правничими послугами, а тому такі послуги не можуть бути включені у їх вартість.

Оскільки у поданих до заяви документах жодним чином не обґрунтовано заявлену адвокатом вартість кожної з наданих послуг, з посиланням на витрачений час, витрачені матеріальні ресурси, колегія суддів приходить до висновку, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу необґрунтований та не є співмірним з вчиненням таких дій.

Оцінивши надані докази, суд вказує, що обсяг, види та вартість правничої допомоги є неспівмірними з урахуванням складності справи та часу, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягу, тому співмірною та достатньою суд вважає суму, яка підлягає стягненню, в розмірі 6000 грн..

Вказана сума підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у справі - Одеської митниці ДФС.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 317, ст.ст. 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС - задовольнити частково.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі № 160/4051/19 змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

«Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС у Дніпропетровській області (, м. Одеса, 65078, вул. Гайдара, буд. 21А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» (, Дніпропетровська область, 52005, Дніпровський район с.м.т. Слобожанське, вул. В.Сухомлинського,76) судові витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн.00коп. (шість тисяч гривень).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Ю. В. Дурасова

суддя С.Ю. Чумак