Справа № 570/2324/19
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/10554/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Макарика В.Я.,

при секретарі судового засідання: Марцинковській О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 12 серпня 2019 року (суддя- Сидоренко С.М., ухвалене в м. Рівне,) у справі № 570/2324/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 3 батальйону 1 управління патрульної поліції у Житомирській області сержанта поліції Ковальського Євгенія Романовича, Управління патрульної поліції у Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до інспектора роти 3 батальйону 1 управління патрульної поліції у Житомирській області сержанта поліції Ковальського Євгенія Романовича, управління патрульної поліції у Житомирській області про скасування постанови серії ЕАВ №1129673 від 06 травня 2019 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 12 серпня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням Рівненського районного суду Рівненської області, його оскаржив відповідач - управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції подавши до Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказує на неповне з`ясування обставин справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в позові.

В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, покликається на те, що з долученого до матеріалів справи фотознімку з приладу TruCam зафіксований сам факт порушення позивачем ПДР, прилад вимірювання швидкості є сертифікованим в Україні.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, явки уповноважених представників не забезпечили, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу в межах наведених доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачем стосовно ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕАВ №1129673 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 06 травня 2019 року о 17 годині 27 хвилин, керуючи автомобілемKangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 на автодорозі Київ-Чоп в с. Броники Новоград-Волинського району Житомирської області рухався зі швидкістю 111 км/год, чим перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті. Відповідно до оскаржуваної постанови позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Не погодившись з оскаржуваною постановою про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції зробив висновок, що докази, які надані відповідачем в заперечення позовних вимог є суперечливими, оскільки фото і відео, де чітко вбачається автомобіль позивача не містять даних про населений пункт і про обмеження швидкості руху, на фото де зафіксований знак, що вказує на початок населеного пункту не зафіксований автомобіль позивача, крім того чітко видно, що дані фото зроблені не в день, коли була винесена оскаржувана постанова..

Апеляційний суд з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.

Положеннями статті 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з частиною 3статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами

Згідно з статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Даючи правову оцінку доводам апелянта щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, колегія суддів враховує наступне.

В матеріалах справи наявний фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 №ТС000545, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 111 км/год. (а.с. 34,55)

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam", який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" сертифікати відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, видані в установленому порядку до набрання чинності цим Законом, чинні протягом визначеного в них строку дії.

Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки серії НОМЕР_2 виданий 29 серпня 2012 року, тобто до набрання чинності вищевказаним Законом строком дії не обмежений.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13716, виданого ДП "Укрметртестстандарт" від 21.12.2018 року та чинного до 21.12.2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС000545, відповідає вимогам технічної документації (а.с. 58).

Слід зазначити, що можливість використання виробу "TruCam LTІ 20/20" виробництва LaserTechnologyInc, США також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку (а.с. 60).

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Крім того, на переконання апеляційного суду помилковим є висновок суду першої інстанції, щодо відсутності в оскарженій постанові інформації щодо місця події правопорушення, оскільки в постанові чітко зазначено автодорогу та її кілометрову позначку, де відбулась ця подія.

Також, згідно з координатами на фотознімках приладу «TruCam», зокрема, географічною широтою 50° 33' 23.88" N та географічною довготою 27° 47' 28.33" Е, вбачається, що водій керував транспортним засобом в с. Броники, Житомирської області (вказане підтверджується відомостями із сайту (https://www.google.com.ua/maps/place/50%C2%B033'23.9%22N+27%C2%B047'28.3%22E/@50.5666193,27.7688972,12.75z/data=!4m5!3m4!1s0x0:0x0!8m2!3d50.5566333!4d27.7912028).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку щодо необґрунтованості доводів позивача про відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за порушення частини 3 статті 122 КУпАП, а відтак постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1129673 від 06.05.2019 прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, а тому скасуванню не підлягає.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Таким чином, з представлених на розгляд суду матеріалів вбачається факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, постанова винесена правомочною особою, стягнення накладено в межах санкції статті з врахування вимог ст.33 КпАП України та строків накладення адміністративного стягнення.

Відтак, переглянувши постанову суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова через порушення норм матеріального права підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 308, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління патрульної поліції у Житомирській області Департаментзу патрульної поліції задовольнити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 12 серпня 2019 року у справі № 570/2324/19 скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
В. Я. Макарик
Повне судове рішення складено 23.10.2019р.