Справа № 400/2112/19
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 р. № 400/2112/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. в порядку письмового провадження розглянув адміністративну справу

за позовом:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, вул. Космонавтів, 61, Миколаїв,54056

треті особи:Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, вул. Бериславське шоссе, 46,Херсон,73008

про:визнання протиправним та скасування припису від 16.08.2018 р. № 0141363,

ФОП ОСОБА_1 (надалі-позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки в Миколаївській області (надалі - відповідач), Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача з вимогами про визнання протиправною та скасування припису Управління Укртрансбезпеки в Миколаївській області №0141363 від 16.08.2018 року щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт винесений ФОП ОСОБА_1 . за результатами рейдової перевірки, в т.ч. габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки DAF FT XF 105.460 д/н НОМЕР_2 напівпричепом марки KRONE д/н НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що дії відповідача під час габаритно-вагового контролю та оформлені за його результатами документи не відповідають вимогам п.3 Постанови КМУ №879 від 27.06.2007р., якою затверджено порядок габаритно-вагового контролю, а також п.п.2п.2, п.28, п.30 Порядку ГВК, та відповідно не можуть вважатись допустимими та достовірними доказами вчинення позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт, тому підстав для винесення припису за результатами рейдової перевірки у відповідача не було. Також, позивач стверджує, що винесений припис є протиправним, у зв`язку з неврученням його позивачу за результатами розгляду справи.

Ухвалою від 16.07.2019 року суд залишив позовну заяву без руху у зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ), позивачем не додано до позовної заяви належний документ про сплату судового збору.

01.08.2019 року до канцелярії суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, та додано документ про сплату судового збору в сумі 768,40 грн.

05.08.2019 року судом встановлено, що позивач має статус фізичної особи-підприємця, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закон України "Про судовий збір" передбачає підвищену ставку судового збору за подання позову немайнового характеру фізичною особою-підприємцем, а саме: у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судовий збір за подачу даного позову становить 1921,00 грн, тобто позивачу необхідно доплатити судовий збір.

12.08.2019 року до канцелярії суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, та додано документ про доплату судового збору в сумі 1152,60 грн.

Ухвалою від 05.08.2019 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, призначив дату судового засідання. Цією ж ухвалою суд встановив Управлінню строк для подання відзиву.

Відповідач подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду, відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:

24.07.2018 на підставі Акта № 0019292 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (надалі - Акт), Довідки № 0014727 від 24.07.2018 про результати здійснення габаритно-вагового контролю (надалі - Довідка), головний спеціаліст Управління 24.07.2018 склав Розрахунок № 67918 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акта від 24.07.2018 № 0019292 (надалі - Розрахунок), відповідно до якого ОСОБА_1 була зобов`язана протягом 30 календарних днів сплатити до Державного бюджету 149,85 євро - плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно з Актом та Довідкою, за результатами вагового контролю було встановлено, що осьове навантаження на одиночну вісь в автомобілі ДАФ (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), з напівпричепом марки KRONE д/н НОМЕР_1 що належить позивачу і яким керував ОСОБА_2 , - 12,95 т, в той час як нормативно допустимим є 11,0 т. Як вказано в Акті, автомобіль пройшов відстань дорогами загального користування 185 км. Виходячи з цих даних, відповідач, на підставі Порядку № 879, визначив суму плати за проїзд.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Зазначені у позовній заяві норми Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, застосуванню в даному випадку не підлягають, оскільки механізм здійснення габаритно-вагового контролю встановлений Порядком № 879.

Посилання позивача на відсутність затвердженої Мінекономрозвитку методики проведення габаритно-вагового контролю суд відхиляє, оскільки пункт 19 Порядку № 879 (що передбачав використання методики) було виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 671.

Відповідно до Розрахунку, Управління визначило плату за проїзд на підставі формули, що приведена у пункті 30, з урахуванням вимог пункту 311 Порядку № 879.

У пункті 30 зазначено, що розмір плати залежить зокрема від протяжності маршруту; у пункті 311 вказано, що, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно, Управління мало в даному випадку довести, що позивач був перевізником (оскільки саме перевізник зобов`язаний внести плату), а також те, що пройдена частина маршруту (відстань перевезення) склала 185 км (оскільки від кількості кілометрів залежить розмір плати).

У Порядку № 879 термін «перевізник» відсутній. В пункті 2 наведено значення термінів, що вживаються у цьому Порядку, та вказано, що інші терміни вживаються у значенні, наведеному у Правилах дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1305.

У Правилах дорожнього руху, так як і в Законі України від 30.06.1993 № 3353-ХІІ «Про дорожній рух», термін «перевізник» відсутній.

У Законі України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» наведено значення терміну «автомобільний перевізник» - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відомості про автомобільного перевізника, про маршрут перевезення зазначаються в товарно-транспортній накладній.

Згідно з товарно-транспортною накладною, автомобільним перевізником (тобто особою, яка може бути зобов`язана внести відповідну плату), є ФОП ОСОБА_3 , водій ОСОБА_2

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що матеріалами справи не підтверджується правомірність та обґрунтованість Розрахунку, що є підставою для задоволення позову.

Судовий збір розподіляється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 9, 19, 77, 139, 241-243, 246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області( ідентифікаційний код - 39816845, вул. Космонавтів, 61,Миколаїв, 54056 ), третя особа - Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (ідентифікаційний код - 39816845, вул. Бериславське шоссе, 46,Херсон,73008) - задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати припис Управління Укртрансбезпеки в Миколаївській області №0141363 від 16.08.2018 року щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт винесений ФОП ОСОБА_1 за результатами рейдової перевірки, в т.ч. габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки DAF FT XF 105.460 д/н НОМЕР_2 напівпричепом марки KRONE д/н НОМЕР_1 .

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Миколаївській області,(м.Київ, просп.Перемоги,14, 01135 ) на користь ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір, платіжними квитанціями № 0.0..1 від 01.08.2019 року, та № 0.0..1 від 12.08.2019, в сумі 1921 грн.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар