Справа № 569/13305/19
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.

з участю секретаря судового засідання Ющук О.С.,

розглянувши справу у відкритому судовому засіданні за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенанта поліції Ягніч Віталія Віталійовича, УПП в Рівненській області ДПП про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до інспектора роти № 4 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенанта поліції Ягніч Віталія Віталійовича, УПП в Рівненській області ДПП про скасування постанови, в якому просить суд скасувати винесену поліцейським постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП 18 № 700435 від 06 липня 2019 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, та накладення на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 гривень.

Ухвалою Рівненського міського суду від 11 липня 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Рівненського міського суду від 25 липня 2019 року здійснено перехід зі спрощеного позовного провадження без виклику сторін у спрощене позовне провадження з викликом сторін у розгляді справи.

Позивач одночасно з позовом надає суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, на підставі наявних доказів по справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, однак надав суду відзив, в якому заперечує проти позовних вимог. В якості доказу стоянки т/з у місці, на якому дозволено зупинку (стоянку) лише т/з, ким керують водії з інвалідністю або які перевозять осіб з інвалідністю надав суду відповідне фото та відео-фіксацію з місця події, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до постанови серії ДП 18 № 700435 від 06 липня 2019 року, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн. за ч.5 ст.122 КУпАП за те, що вона 06 липня 2019 року о 09 год 45 хв в м. Рівне, вул. Курчатова, 9, керуючи транспортним засобом Ford Transit д.н.з НОМЕР_1 здійснила зупинку на місці, де дозволено зупинку лише т/з, ким керують водії з інвалідністю або які перевозять осіб з інвалідністю, чим порушила р. 34 додаток 2, п. 15.1. ПДР України п. 5.19, п. 2.1. г. ПДР України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 5 ст. 122 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку, зокрема, зупинки чи стоянки транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки).

Відповідно, стоянка транспортного засобу на місці, що позначено відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), створює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КпАП України.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З позову ОСОБА_1 вбачається, що позивач не порушувала вимог ч.5 ст. 122 КУпАП, оскільки вважає, що стоянку т/з здійснила правомірно, так як привезла свого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є інвалідом ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням.

Однак, судом не здобуто доказів того, що позивач дійсно перевозила особу з інвалідністю, а відтак мала право на стоянку, у спеціально відведених місцях для інвалідів.

Так, дослідженими в справі доказами встановлено, що позивач ОСОБА_1 , керуючи 06 липня 2019 року о 09 год 45 хв в м. Рівне, вул. Курчатова, 9, транспортним засобом Ford Transit д.н.з НОМЕР_1 здійснила зупинку на місці, де дозволено зупинку лише т/з, ким керують водії з інвалідністю або які перевозять осіб з інвалідністю.

Даний факт повністю знайшов своє підтвердження дослідженим та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної боді- камери патрульного поліцейського, з якого вбачається, що позивач підтвердила, що не є особою, визначеною Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» та не перевозила осіб з інвалідністю, а приїхала за покупками до супермаркету «Фоззі» лише з дитиною, що свідчить про порушення позивачем вимог пункту р. 34 додаток 2, п. 15.1. ПДР України п. 5.19, п. 2.1. г. ПДР України.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Приймаючи до уваги характер та обставини вчиненого правопорушення, відсутність будь-яких шкідливих наслідків, враховуючи особу порушника, яка раніше до адміністративної відповідальності за порушення вимог Правил дорожнього руху не притягувалася, також зазначені позивачем обставини, що мали місце 06 липня 2019 року, вчинене правопорушення суд визнає малозначним і вважає необхідним змінити захід стягнення заадміністративне правопорушення за ч.5 ст.122 КУпАП, оголосивши позивачу усне зауваження та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст.241-246,250,255,286,293,295, пунктом 15.5 розділу VII КАС України, суд,

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенанта поліції Ягніч Віталія Віталійовича, УПП в Рівненській області ДПП про скасування постанови задовольнити частково.

Змінити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП 18 №700435 від 06 липня 2019 року, винесену інспектором роти № 4 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенантом поліції Ягніч Віталієм Віталійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, та накладення на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 гривень, оголосивши ОСОБА_1 усне зауваження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Cуддя: