Справа № 160/9123/19
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2019 року Справа № 160/9123/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Захарчук - Борисенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
19.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а саме рішення відділу з питань призначення та перерахунку пенсії № 4 управління застосування пенсійного законодавства Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20 серпня 2019 за № 222/03-08/2019 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 22 липня 1976 по 24 жовтня 1977 та з 02 лютого 1981 року по 13 березня 1985 року в Акціонерному товаристві «Вимпел», з 20 березня 1985 року по 12 жовтня 1994 року в Євпаторійському міжрайонному виробничому об`єднанню по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства і Євпаторійському ремонтно-транспортному підприємству та призначити пенсію за віком з 25 липня 2019 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що досягнувши відповідного пенсійного віку при наявності страхового стажу більше 26 років, 09.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням Відділу комісії з питань призначення та перерахунків пенсії №4 управління застосування пенсійного законодавства Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20.08.2019 за №222/03-08/2019 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком через відсутність загального стажу 26 років, зазначивши, що стаж позивача складає 11 років 8 місяців 11 днів. Відмовляючи в призначення позивачу пенсії за віком, відповідач не зарахував йому періоди роботи згідно записів дублікату трудової книжки НОМЕР_1, оскільки до 2000 року не візуалізуються печатки та має місце виправлення у запису № 5 про прийняття на роботу, а саме у даті 28.09.1999. Також, періоди роботи та заробітна плата, зазначені в довідках (№ 44-к від 05.07.2019, № 14-4/03-02 від 30.07.2019, № 037/09 та № 038/09 від 10.07.2019), наданих АТ «Завод Вимпел» Російська Федерація, Республіка Крим, м. Євпаторія, відповідач не зарахував до стажу, так як відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з розрахунків в органах Казначейства» - з 01.12.2014 довідки чи інші документи, підготовлені або видані органами з територій, які непідконтрольні українській владі, не підлягають виконанню.
Позивач не погоджується з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в призначенні пенсії за віком та вважає її незаконною, а рішення Відділу комісії з питань призначення та перерахунків пенсії № 4 управління застосування пенсійного законодавства Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20 серпня 2019 року за № 222/03-08/2019 таким, що підлягає скасуванню. А тому звернувся з даною позовною заявою до суду.
Ухвалою суду від 23.09.2019 було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
15.10.2019 до суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував та просив у їх задоволенні відмовити повністю.
В обгрунтування своєї правової позиції представник відповідача зазначив, що за документами, наданими для призначення пенсії, загальний стаж зараховано по 30.06.2019 та складає 11 роки 08 місяців 11 днів.
До загального стажу не зараховано періоди роботи ОСОБА_1 , згідно записів дублікату трудової книжки НОМЕР_1, оскільки до 2000 року не візуалізуються печатки та має місце виправлення у запису № 5 про прийняття на роботу (у даті 28.09.1999). Інші документи на підтвердження трудового стажу не подано. Крім того, не зараховано періоди роботи та заробітна плата, зазначені в довідках від 05.07.2019 № 44, від 30.07.2019 № 1404/03-02, від 10.07.2019 № 037/09, № 038/09, виданих АТ "Завод Вимпел" Російська Федерація, Республіка Крим, м. Євпаторія.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 "Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з розрахунків, відкритих в органах Казначейства" з 01.12.2014 довідки чи інші документи, підготовлені або видані органами з територій, які непідконтрольні українській владі, не підлягають виконанню.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 09.08.2019 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення йому пенсії за віком.
Рішенням Відділу з питань призначення та перерахунків пенсії №4 управління застосування пенсійного законодавства Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначенні пенсії №222/03-08/2019 від 20.08.2019 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком, згідно заяви від 09.08.2019, через відсутність загального стажу роботи - 26 років. За документами, наданими для призначення пенсії загальний стаж зараховано по 30.06.2019 та складає 11 років 8 місяців 11 днів. До загального стажу не зараховано періоди роботи ОСОБА_1 , згідно записів дублікату трудової книжки НОМЕР_1, оскільки до 2000 року не візуалізуються печатки та має місце виправлення у запису №5 про прийняття на роботу, а саме у даті 28.09.1999. Також не зараховано періоди роботи та заробітна плата, зазначені в довідках від 05.07.2019 № 44, від 30.07.2019 № 1404/03-02, від 10.07.2019 № 037/09, № 038/09, наданих АТ "Завод Вимпел" Російська Федерація, Республіка Крим, м. Євпаторія.

З таким рішенням відповідача позивач не погоджується, вважає його протиправним, що й стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.200 3№1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до ст. 26. Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 25 років.

Тобто, необхідними умовами для призначення пенсії за віком є досягнення особою пенсійного віку 60 років, та наявність, в даному випадку, у особи страхового стажу не менше 15 років.

Так, 24.07.1959 ОСОБА_1 виповнилось 60 років, тобто на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії, 09.08.2019, позивач досяг пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону №1058-IV.

Інша умова для призначення пенсії за віком це наявність у ОСОБА_1 страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 1 Закону № 1058-IV, визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Реалізуючи своє право на пенсійне забезпечення, ОСОБА_1 09.08.2019 звернувся із заявою про призначення йому пенсії за віком у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", однак йому було відмовлено.

Підставою для відмови в призначенні пенсії слугувало те, що до загального стажу не зараховано періоди роботи ОСОБА_1 , згідно записів дублікату трудової книжки НОМЕР_1, оскільки до 2000 року не візуалізуються печатки та має місце виправлення у запису №5 про прийняття на роботу, а саме у даті 28.09.1999. Також не зараховано періоди роботи та заробітна плата, зазначені в довідках від 05.07.2019 № 44, від 30.07.2019 № 1404/03-02, від 10.07.2019 № 037/09, № 038/09, наданих АТ "Завод Вимпел" Російська Федерація, Республіка Крим, м. Євпаторія. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства» з 01.12.2014 довідки чи інші документи, підготовлені або видані органам з територій, які непідконтрольні українській владі, не підлягають виконанню.

Як встановлено ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як встановлено судом, відповідно до копії дублікату трудової книжки серії НОМЕР_1 є такі записи: «№1, згідно якого 20.03.1985 ОСОБА_1 прийнято на роботу в ЛРМУ Євпаторійської міжрайсільгосптехніки в якості токаря (наказ № 29-к від 20.03 Л 985); № 2 від 01.04.1986 у зв`язку з ліквідацією Деркомсільгосптехніки СРСР відповідно до постанови ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1114 від 14.11.1985 «Про подальше досконалення управління агропромисловим комплексом» звільнений по переводу в Євпаторійське ремонтно-транспортне підприємство ст. 36 п. 5 КЗпП УРСР (наказ № 32-к від 3.04 1986); № 3 - 01.04.1986 прийнятий на роботу по переводу в Євпаторійськеремонтно - транспортне підприємство в ЛПМУ токарем 2-го розраду (наказ № 5 к від 17.04.1986); № 4 -12.10.1994 звільнено з роботи за власним бажанням по ст. 38 КЗпП України (наказ № 41-к від 12.10.1994).

Так, в записах дублікату трудової книжки серії НОМЕР_1 за порядковими номерами з першого по четвертий не візуалізуються печатки.

Разом з тим, для підтвердження зазначеного трудового стажу позивачем було надано довідки, які також містяться в матеріалах справи, а саме: довідка Акціонерного товариства «Завод «Вимпел» від 05 липня 2019 року за № 44-к, згідно якої вбачається, що позивач працював за заводі «Вимпел» з 22.07.1976 року (наказ № 248 від 22.07.1976) по 24.10.1977 (наказ, про звільнення 288 від 24.10.1977) в якості учня-токаря, токаря; з 02.02.1981 (наказ № 22 від 02.02.1981) по 13.03.1985 (наказ про звільнення № 62 від 13.03.1985 в якості токаря; 2) довідка Акціонерного товариства «Завод «Вимпел» від 10.07.2019 за № 037/09 про розмір-заробітної плати ОСОБА_1 за період з липня 1976 року по жовтень 1977 року; 3)довідка Акціонерного товариства «Завод «Вимпел» від 10.07.2019 року за № 038/09 про розмір заробітної плати ОСОБА_1 за період з лютого 1981 року по березень 1985 року; 4) довідка Муніціпальної бюджетної установи «Архів міста Євпаторії» від

30.07.2019 за № 1404/03-20 згідно якої: - в наказі по Євпаторійському міжрайонному виробничому об`єднанню по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства від 20 березня 1985 року № 29-к значиться «Назначити тов. ОСОБА_1 в ЛРМУ в якості токаря 2-го розряду з 20.03.85р.»; - в наказі по Євпаторійському ремонтно-транспортному підприємству від 12 жовтня 1994 року № 41-К значиться «Звільнити токаря ОСОБА_1 з 12.10.1994 р. по ст.38 КЗпП України за власним бажанням».

Однак, вказаний стаж роботи відповідачем не зараховано в стаж для призначення пенсії у зв`язку з тим, що зазначені довідки, надані позивачем для підтвердження трудового стажу, видані підприємствами та установами, які знаходяться на непідконтрольній українській владі території, а у відповідності до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» документи, надані з тимчасово непідконтрольній території державним органам не можуть бути прийняті до уваги, тому що перевірити достовірність виданих документів неможливо.

Водночас, доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, з приводу неврахування вищевказаних довідок та, наданих ОСОБА_1 з підстави того, що вони видані органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території України, діяльність яких вважається незаконною, суд не бере до уваги з огляду на таке.

Верховний Суд раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 02 жовтня 2018 року (справа №569/14531/16-а) проаналізував положення статті 19 Конституції України, статей 3, 4, 9, 17, 18 Закону №1207-VІІ, у розрізі міжнародних принципів закладених у документі «Юридичні наслідки для держав щодо Африки у Намібії» в якому у 1971 році Міжнародний суд Організацій Об`єднаних Націй (далі - ООН) зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів», у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) згідно з якими: «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

Верховний Суд зазначив, що у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Таким чином, в даному випадку можливо застосувати загальні принципи, сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки довідок № 037/09 від 10.07.2019, № 038/09 від 10.07.2019, № 44-к від 05.07.2019, № 1404/03-20 від 20.07.2019, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки можливості збору доказів на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав позивача, включаючи право на пенсійне забезпечення».

Отже, позивачем були надані всі необхідні документи для призначення йому пенсії за віком у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а також, на підтвердження печаток з порядковими номерами з першого по четвертий, надано всі необхідні довідки, що спростовують свідчення відповідача, які були покладені в основу рішення Відділу з питань призначення та перерахунків пенсії №4 управління застосування пенсійного законодавства Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначенні пенсії № 222/03-08/2019 від 20.08.2019.

За наведених обставин суд доходить висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно не враховано до загального трудового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 22 липня 1976 по 24 жовтня 1977 та з 02 лютого 1981 року по 13 березня 1985 року в Акціонерному товаристві «Вимпел», з 20 березня 1985 року по 12 жовтня 1994 року в Євпаторійському міжрайонному виробничому об`єднанню по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства і Євпаторійському ремонтно-транспортному підприємству та призначити пенсію за віком з 25 липня 2019 року.

Враховуючи те, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову належними та допустимими доказами, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області понесені судові витрати у розмірі 768,40 грн. за подання даної позовної заяви, що підтверджується квитанцією № ПН498039 від 17.09.2019, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а саме рішення відділу з питань призначення та перерахунку пенсії № 4 управління застосування пенсійного законодавства Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20 серпня 2019 за № 222/03-08/2019 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 22 липня 1976 по 24 жовтня 1977 та з 02 лютого 1981 року по 13 березня 1985 року в Акціонерному товаристві «Вимпел», з 20 березня 1985 року по 12 жовтня 1994 року в Євпаторійському міжрайонному виробничому об`єднанню по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства і Євпаторійському ремонтно-транспортному підприємству та призначити пенсію за віком з 25 липня 2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26, ) документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок), відповідно до квитанції №ПН498039 від 17.09.2019, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко