Справа № 440/2403/19
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 р. Справа № 440/2403/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Бегунца А.О. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко, м. Полтава, повний текст складено 20.08.19 року по справі № 440/2403/19

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області

третя особа Управління Державної казначейської служби України в Полтавській області

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, третя особа - Управління Державної казначейської служби України в Полтавській області, в якому просив суд зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 негайно з часу набрання рішенням суду законної сили компенсацію за роботу у вихідний день 30.03.2019 р. у грошовій формі в подвійному розмірі.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 по справі № 440/2403/19 відмовлено у задоволенні позову.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з рішенням суду обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим, та зазначає, що згідно наказу Оржицького районного суду Полтавської області від 26.03.2019 №7(ОД)к.р. у зв`язку з службовою необхідністю позивачу було встановлено робочий день 30.03.2019 р. з компенсацією роботи у грошовій формі подвійного розміру. Однак, вказаний наказ відповідач не прийняв до виконання, мотивуючи тим, що законом не передбачено суддям компенсацію за роботу у вихідний день в подвійному розмірі. Позивач вважає, що відповідно до ст. 107 КЗпП України його робота у неробочий день має бути оплачена у подвійному розмірі, чого відповідачем зроблено не було, а тому вважає, що позов підлягає задоволенню. Просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 по справі № 440/2403/19 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено доводи щодо безпідставності вимог апеляційної скарги.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 Указом Президента України від 13.05.2004 р. №539/2004 призначений на посаду судді Оржицького районного суду Полтавської області строком на п`ять років. Постановою Верховної Ради України від 04.03.2010 р. №1943-VI позивача обрано на посаду судді Оржицького районного суду Полтавської області безстроково.

Наказом В.О. Голови комісії з реорганізації (злиття) Оржицького районного суду Шахназарян М. О. від 26.03.2019 р. №7(ОД)к.р. "Про встановлення 30.03.2019 року робочим днем" (а.с.7) у зв`язку з службовою необхідністю встановлено 30.03.2019 р. робочий день для судді Оржицького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 та секретаря судового засідання Гапон Т.В. Пунктом 2 вказаного наказу встановлено виплату компенсації ОСОБА_1 за роботу у вихідний день - у грошовій формі подвійного розміру.

27.03.2019 р. наказ від 26.03.2019 р. №7(ОД)к.р. направлено до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області (а.с.6). Листом від 16.04.2019 р. №05/1065/2019-вих (а.с.8) "Про повернення наказу" повернуто наказ Оржицького районного суду Полтавської області від 26.03.2019 р. №7(ОД)к.р. "Про встановлення 30.03.2019 року робочим днем" без виконання (а.с.23). Позивач, не погоджуючись з діями відповідача про повернення наказу від 26.03.2019 р. №7(ОД)к.р. без виконання, звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правильно відмовив у прийнятті до виконання наказу Оржицького районного суду Полтавської області від 26.03.2019 №7(ОД)к.р. "Про встановлення 30.03.2019 року робочим днем", оскільки ст. 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI не надає суддям права на суддівську винагороду за роботу у святкові, неробочі й вихідні дні у подвійному розмірі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 72 Кодексу законів про працю України робота у вихідний день може компенсуватися, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі. Оплата за роботу у вихідний день обчислюється за правилами статті 107 цього Кодексу.

Згідно із ст. 107 Кодексу законів про працю України робота у святковий і неробочий день (частина четверта статті 73) оплачується у подвійному розмірі: 1) відрядникам - за подвійними відрядними розцінками; 2) працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки; 3) працівникам, які одержують місячний оклад, - у розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота у святковий і неробочий день провадилася у межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота провадилася понад місячну норму.

Оплата у зазначеному розмірі провадиться за години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день.

На бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку.

З матеріалів справи встановлено, що позивач є суддею Оржицького районного суду.

Згідно ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до ст. 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Таким чином, Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI містить імперативну норму про те, що суддівська винагорода регулюється тільки цим законом (крім суддів Конституційного Суду України) і не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду викладеного у постанові від 15.01.2019 р. №826/8358/17 (провадження №К/9901/63994/18). Згідно із ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, розмір суддівської винагороди визначається виключно Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Стаття 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" не надає суддям права на суддівську винагороду за роботу у святкові, неробочі й вихідні дні, а тому така робота не може бути компенсована у грошовій формі подвійного розміру, як це просить позивач.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Відповідач повертаючи без виконання наказ Оржицького районного суду Полтавської області від 26.03.2019 №7(ОД)к.р. "Про встановлення 30.03.2019 року робочим днем" в частині компенсації позивачу роботи у вихідний день у грошовій формі подвійного розміру, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно застосував положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 року по справі № 440/2403/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц Я.М. Макаренко
Постанова складена в повному обсязі 21.10.19 р.