Справа № 160/667/19
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 160/667/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Лащенко Р.В.,

за участю сторін (представників): не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного правління ДФС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року у справі №160/667/19 за позовом Головного правління ДФС у Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства завод "Павлоградхіммаш", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Західно-Донбаська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

23.01.2019 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (далі позивач) звернулось до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства Завод Павлоградхіммаш (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Західно-Донбаська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу з Приватного акціонерного товариства Завод Павлоградхіммаш на користь держави в сумі 873432,67 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що заборгованість по сплаті податків є узгодженою, вона не скасована і не списана податковим органом, а тому наявні правові підстави для стягнення відповідних сум податкового боргу в судовому порядку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не поголившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права, просив скасувати рішення суду й ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В апеляційній сказі позивач зазначає, що податковий борг, що заявлений до стягнення виник до винесення ухвали Господарським судом Дніпропетровської області від 02.04.2018р., тобто на нього не поширюється мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Сторони в судове засідання не з`явились. Повідомлені про день та час розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до облікової картки платника податків у Приватного акціонерного товариства Завод Павлоградхіммаш обліковується заборгованість перед бюджетом, в загальній сумі 873 432,67 грн., у тому числі з орендної плати з юридичних осіб в сумі 765 328,43 грн., з рентної плати за спеціальне використання води в сумі 753,15 грн., рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення у сумі 37 336,93 грн., надходження коштів від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення у сумі 783,07 грн., яка виникла в результаті несплати у встановлений термін сум грошових зобов`язання, самостійно нарахованих платником у податкових деклараціях та нарахованих контролюючим органом згідно податкових-повідомлень рішень.

Податковий борг з орендної плати з юридичних осіб в сумі 765 328,43 грн. виник на підставі податкової декларації з плати за землю за 2018 рік № від 20.02.2018 року, та несплати за такою за період квітень, травень 2018 року на суму 662 643,70 грн.; податковими-повідомленнями рішеннями від 23.04.2018 року № на суму 36 444,34 грн. та № на суму 66 242,86 грн. прийнятими за результатами камеральної перевіркиу з питань порушення термінів сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з орендної плати за землю з юридичних осіб; рентної плати за спеціальне використання води у сумі 753,15 грн. виник на підставі податкової декларації з рентної плати за І квартал 2018 року № від 17.04.2018 року; рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення у сумі 37 336,93 грн. виник на підставі податкової декларації з рентної плати за І квартал 2018 року № від 17.04.2018 року; екологічного податку у сумі 783,07 грн. виник на підставі податкової декларації з екологічного податку за І квартал 2018 року № від 17.04.2018 року; податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 69 231,09 грн. виник на підставі податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік № від 20.02.2018 року.

Податкова вимога була сформована в автоматичному режимі 27.03.2018р. №35389-17 на суму боргу 2497439,71грн., яка була отримана боржником. Інша податкова вимога не приймалась відповідно до ст. 60 ПК України.

У зв`язку з несплатою податкового боргу, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення як на підставі виконавчих, так і на підставі інших документів, що містять майнові вимоги, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку. Податкова вимога від 27.03.2018 року №35389-17, термін виконання якої настав до дня введення мораторію, підпадає під дію мораторію, введеного ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2019 у справі №910/23971/16, а тому вимога про стягнення на підставі вказаної податкової вимоги заборгованості є такою, що задоволенню не підлягає.

Суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункт 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України).

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 Податкового кодексу України).

Відповідач не спростовує направлення податковим органом податкової вимоги 27.03.2018р. №35389-17 на суму боргу 2497439,71грн. та отримання такої.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2019 у справі №910/23971/16 порушено провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства Завод Павлоградхіммаш (відповідача).

Сума боргу пред`явлена до стягнення складається із самостійно визначених податків і узгоджених та яка виникла після введення мораторію.

Частиною 1-3 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Податкова вимога в розумінні Податкового кодексу України, є письмовою вимогою контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу, відтак вона є документом, що містить майнові вимоги, за яким стягнення здійснюється в судовому порядку, а тому стягнення боргу на її підставі заборонено протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Таким чином є вірними висновки суду про те, що податкова вимога від 27.03.2018 року №35389-17, термін виконання якої настав до дня введення мораторію, підпадає під дію мораторію, введеного ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2019 у справі №910/23971/16, а тому вимога про стягнення на підставі вказаної податкової вимоги заборгованості є такою, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного правління ДФС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року у справі №160/667/19 за позовом Головного правління ДФС у Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства завод "Павлоградхіммаш" третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Західно-Донбаська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення коштів залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 жовтня 2019року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва