Справа № 260/1147/19
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

17 жовтня 2019 рокум. Ужгород№ 260/1147/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засіданя Неміш Т.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 , представник - Кривка П.П ОСОБА_2 ,

відповідача: представник - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Закарпатській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4058-56/У, видану 14.11.2018 р. Головним управлінням ДФС у Закарпатській області про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску у сумі 15819,54 грн. на користь держави.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі без повідомлення сторін.

Досліджуючи матеріали даної адміністративної справи, судом встановлено, що предметом позову є вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4058-56/У від 14.11.2018 р. В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач в поданій заяві про поновлення строку звернення посилається на те, що дізнався про таку тільки 26.06.2019 року, однак жодних доказів зазначених обставин суду не надав.

З метою з`ясування поважності причин пропуску строку звернення до суду було призначено судове засідання.

В судовому засіданні 17 жовтня 2019 року позивач та його представник повідомили, що позивач дізнався про винесення відповідачем вимоги про сплату боргу №Ф-4058-56/У від 14.11.2018 р. тільки 26 червня 2019 року, отримавши копію такої від державного виконавця. Після чого у червні 2019 року звернувся безпосередньо до канцелярії Закарпатського окружного адміністративного суду з проханням ознайомитись з матеріалами адміністративної справи №2а-0770/2459/11 з метою підтвердження чи спростування факту надіслання постанови суду про припинення його підприємницької діяльності державному реєстратору. Зазначили, що позов не був поданий до суду в межах встановленого строку з огляду на необхідність часу для зібрання доказів та підготовки позову.

Представник відповідача в судове засідання 17 жовтня 2019 року не з`явився, однак відповідач надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване тимчасовою непрацездатністю уповноваженого представника.

Розглянувши питання поважності причин пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду з даним адміністративним позовом, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Ч. 1 ст. 120 КАС України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Відповідно до заявлених позовних вимог, ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) оскаржує вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4058-56/У від 14.11.2018 р. Головного управління ДФС у Закарпатській області про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску у сумі 15819,54 грн. на користь держави.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати, а також порядок та строки оскарження рішення контролюючого органу щодо його нарахування регламентується нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 р. (далі Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону, його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 Закону виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

П. 4 ч. 1 ст. 6 Закону встановлено право платника єдиного внеску оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Отже вказаними положеннями визначений порядок дій платника в разі незгоди з отриманим рішенням про нарахування заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску, яким є адміністративний чи судовий вид оскарження. При цьому Законом встановлено 10-денний строк на оскарження вимоги про сплату недоїмки.

З аналізу вказаних законодавчих норм убачається, що у випадку, коли особа вважає протиправним рішення контролюючого органу щодо розрахунку суми єдиного соціального внеску, вона має право звернутися до суду у більш стислі строки, ніж на загальних підставах. Звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною в постанові від 17 липня 2019 року у справі №0740/1050/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи питання початку перебігу строків звернення ОСОБА_1 до суду з оскарженням вимоги про сплату недоїмки №Ф-4058-56/У від 14.11.2018 р., суд враховує положення ст. 25 Закону (як спеціальної норми), так і ч. 2 ст. 122 КАС України (в частині, що регулює порядок обчислення строків звернення до суду.).

Судом встановлено та не заперечується позивачем, що копія оскарженої вимоги про сплату недоїмки була отримана ним 26 червня 2019 року. Отже саме з цього моменту починається перебіг строків звернення до суду.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює їх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Вказане узгоджується також з правовою позицією Конституційного Суду України.

Так, зокрема, рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року також визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббіса та інш. проти Великобританії, рішення від 22.10.1996 р., Девеер проти Бельгії, рішення від 27.02.1980 р.).

З адміністративним позовом до суду з оскарженням даної вимоги ОСОБА_1 звернувся тільки 12 серпня 2019 року, тобто з пропуском 10-денного строку, встановленого Законом.

Поважність причин пропуску строку звернення до суду позивач обґрунтовує необхідністю часу для з`ясування факту повідомлення державного реєстратора про припинення його підприємницької діяльності за рішенням суду та підготовки матеріалів позову.

Проте суд не вважає поважними такі причини з огляду на наступне.

Судом з`ясовано та не заперечується позивачем, що 21 березня 2019 року супровідним листом Міжгірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області №1696/14642 Пойді В.П ОСОБА_2 скеровано постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.03.2019 р., винесену при примусовому виконанні Вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4058-56/У від 14.11.2018 р., що видало Головне управлінням ДФС у Закарпатській області (арк. спр. 9 10).

Як вбачається з тексту постанови державного виконавця, в такій зазначено те, що виконавчих документ вимога про сплату боргу (недоїмки) стосується стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску у сумі 15819,54 грн. (арк. спр. 10).

Отже, ще в березня 2019 року ОСОБА_1 знав про існування заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску.

09 квітня 2019 року представник позивача ОСОБА_3 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про надання можливості ознайомитися з матеріалами справи №2а-0770/2459/11, з якою ознайомилася 15 квітня 2019 року. Вказана обставина підтверджується відміткою про ознайомлення, зробленою особисто представником позивача на поданій заяві та в журналі обліку заяв про надання доступу до матеріалів судових справ та судових рішень, копії яких наявні в матеріалах справи (арк. спр. 49 53).

Зазначені докази спростовують твердження позивача про те, що він звертався до канцелярії Закарпатського окружного адміністративного суду в червні 2019 року з проханням видати матеріали адміністративної справи №2а-0770/2459/11, в результаті чого дізнався про факт не надіслання державному реєстратору рішення суду про припинення його підприємницької діяльності.

Окрім того, позивачем в якості доказу у справі долучено копію довідки сектору з питань державної реєстрації Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області №01-08/26 від 19.04.2019 р., видану за зверненням ОСОБА_1 про ненадходження рішення суду у справі №2а-0770/2459/11 від 16.11.2011 р. до державного реєстратора.

Таким чином, суд вважає, що починаючи з квітня 2019 року, позивачем здійснювались дії на збирання доказів, які, на його думку, могли б обґрунтувати протиправність оскарженої вимоги №Ф-4058-56/У від 14.11.2018 р. Жодних інших доказів, що були отримані позивачем після 26 червня 2019 року (дня одержання копії вимоги про сплату боргу (недоїмки)), та доводили б достовірність його тверджень про поважність причин пропуску строку звернення до суду, до матеріалів справи долучено не було.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 знав про оскаржене рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області ще 26 червня 2019 року. Однак з відповідним позовам до суду у строк, встановлений Законом, не звернувся.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Доказів, які б підтверджували наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду матеріали справи не містять. Підстави для визнання причин пропуску звернення до суду поважними відсутні.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Отже, враховуючи пропуск позивачем 10-денного строку звернення до суду, позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 123, п. 8 ч. 1 ст. 240, ст.ст. 243, 248 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Закарпатській області (місцезнаходження: вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 39393632) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч.1 Перехідних положень КАС України (в редакції Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017 року №2147-VIII).

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 21 жовтня 2019 року.

СуддяР.О. Ващилін