Справа № 440/3390/19
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3390/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

9.09.2019 позивач ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області визнання протиправними дій (бездіяльності) щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії; зобов`язання здійснити розрахунок та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії (основної та додаткової), а саме: яка була нарахована та виплачена на підставі постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.09.2014 у справі №524/5580/14-а залишеної без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 за період з 1.01.2014 по 2.08.2014, та яка визначається як різниця між розміром пенсії, яка була нарахована та виплачена 23.07.2019 на підставі вказаної постанови суду та розміром фактично сплаченої пенсії, починаючи з 1.01.2014 по день фактичної виплати пенсії (23.07.2019).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати він має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії за період з 1.01.2014 по 2.08.2014 на підставі судового рішення, яке з вини відповідача фактично виконане останнім лише 23.07.2019.

Ухвалою суду від 16.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

07.10.2019 відповідач надав відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову. Звертав увагу на відсутність підстав для обчислення компенсації, оскільки перерахунок пенсії позивача проведено на виконання судового рішення.

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.09.2014 у справі №524/5580/14-а позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 основної та додаткової пенсії у розмірах, передбачених статтями 50, 54, 67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням статті 28 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області залишено без задоволення, а постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.09.2014 у справі №524/5580/14-а - без змін.

На виконання даних судових рішень відповідачем здійснено відповідний перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 1.01.2014 по 2.08.2014, а 23.07.2019 проведено фактичну виплату пенсії за вказаний період, що не заперечувалось відповідачем.

30.07.2019 позивач звернувся до ГУПФ України в Полтавській області із заявою щодо проведення розрахунку і виплати компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії згідно постанови Автозаводського районного суду в м. Кременчуці Полтавської області від 16.09.2014 у справі №524/5580/14-а.

Листом від 21.08.2019 №4127/В-02 ГУПФ України в Полтавській області повідомило позивачу про відсутність підстав для виплати компенсації. Свою позицію відповідач обґрунтував тим, що згідно чинного законодавства нарахуванн компенсації на суми, які виплачуються за минулий час на підставі рішення суду, не передбачено.

Не погодившись з такою відповіддю суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, урегульовані Законом України від 19.10.2000 №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (надалі Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (надалі Порядок №159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Пунктом 2 Порядку №159 визначено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Суд зауважує, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у т.ч., пенсії.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 у справі №21-518а14, від 11.07.2017 у справі №21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 6.02.2018 у справі №681/423/15-а, від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, від 21.06.2018 у справі №523/1124/17, від 3.07.2018 у справі №521/940/17, від 5.10.2018 у справі №127/829/17, від 12.02.2019 у справі №814/1428/18, від 8.08.2019 у справі №638/19990/16-а.

У цій справі позивач просить нарахувати компенсацію на суму основної та додаткової пенсії, яка нарахована та виплачена йому на підставі судового рішення постанови Автозаводського районного суду в м. Кременчуці Полтавської області від 16.09.2014 у справі №524/5580/14-а.

Судове рішення у справі №524/5580/14-а набрало законної сили до набрання чинності Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649.

До того ж, ні Закон №2050-ІІІ, ані Порядок №159 чи Порядок №649 не містять застережень щодо відсутності підстав для нарахування компенсації втрати частини доходів на суми пенсійних виплат, не проведених своєчасно з огляду на відсутність достатніх бюджетних асигнувань.

Європейський Суд з прав людини у пункті 44 Рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначив, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів на виправдання неспроможності виконати судове рішення про виплату боргу. Зрозуміло, що за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою. Але затримка не може бути такою, що зводить нанівець сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 права (див. рішення у справі "ІммобільяреСаффі проти Італії" ( 980_075 ) [GC], заява N 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

А відтак, твердження відповідача про відсутність коштів для своєчасної виплати позивачу пенсії, нарахованої на виконання судового рішення у справі №524/5580/14-а, не звільняють пенсійний орган від обов`язку з нарахуванням компенсації втрати доходів на суму таких пенсійних виплат.

З урахуванням викладеного вище, беручи до уваги те, що суму основної та додаткової пенсії, нарахованої на виконання постанови Автозаводського районного суду в м. Кременчуці Полтавської області від 16.09.2014 у справі №524/5580/14-а ОСОБА_1 вчасно не виплачено, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на одержання компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії.

А відтак, відмова ГУПФ України в Полтавській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, викладена у листі від 21.08.2019 вих.№4127/В-02, є протиправною.

При цьому суд наголошує, що у прохальній частині позову ОСОБА_1 просить визнати протиправними дії (бездіяльність) ГУПФ України в Полтавській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії. У той же час, відповідачем фактично допущено протиправні дії щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії, які вчинені у спосіб надання відповіді листом від 21.08.2019 вих.№4127/В-02. Отже, у суду відсутні підстави для задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності ГУПФ України в Полтавській області.

Стосовно посилань відповідача на те, що виплату суми заборгованості позивачу проведено відповідно до вимог Закону України "Про гарантії держави з виконання судових рішень" та постанови Кабінету Міністрів України від 3.09.2014 №440, якими передбачено інший механізм відшкодування Державною казначейською службою України коштів за рішенням суду, суд зауважує, що спір у цій справі стосується нарахування компенсації на суму нарахованої, але несвоєчасно виплаченої пенсії, а тому спірні відносини не охоплюються дією зазначених нормативно-правових актів.

До того ж, стаття 5 Закону України "Про гарантії держави з виконання судових рішень" гарантує виплату позивачу компенсації за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу. Водночас, у даній справі позивач просить виплатити компенсацію на суму несвоєчасно нарахованої з вини відповідача пенсії за період з 1.01.2014 по 2.08.2014.

Доводи відповідача про те, що перерахунок пенсії і відповідна доплата, проведена позивачу у липні 2019 року, не є доходом в розумінні статті 2 Закону №2050-ІІІ, а має характер одноразової виплати, є безпідставними, оскільки вказані кошти нараховані в результаті здійснення перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у розмірі меншому, ніж передбачено законодавством. Тобто вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону №2050-ІІІ.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 3.07.2018 у справі №521/940/17 та від 8.08.2019 у справі №638/19990/16-а.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково.

Позивач від сплати судового збору звільнений, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 5-10, 72-77, 241-245, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії (основної та додаткової), нарахованої та виплаченої 23.07.2019 за період з 1.01.2014 по 2.08.2014 на підставі постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.09.2014 у справі №524/5580/14-а.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 3.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.І. Клочко