Справа № 237/2623/19
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року справа №237/2623/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року (повний текст складено 23 вересня 2019 року в м. Слов`янськ) у справі № 237/2623/19 (суддя І інстанції - Бабаш Г.П.) за позовом ОСОБА_1 до Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання дій незаконними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

23.05.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в якому просила суд: - визнати дії державного виконавця Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Раєвського Віктора Сергійовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2018 року ВП 57470151 про стягнення заборгованості у сумі 122341,45 грн. та виконавчого збору у сумі 12234,15 грн. незаконними та скасувати постанову; - визнати дії державного виконавця Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Раєвського Віктора Сергійовича щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи божника від 14.12.2018 року ВП 57470151 про стягнення заборгованості у сумі 122341,45 грн., виконавчого збору у сумі 12234,15 грн. та витрат на проведення виконавчих дій у сумі 169,00 грн. незаконними та скасувати постанову; - визнати виконавчий напис № 24777 від 31.10.2017 року таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що у березні 2019 року вона не в повному обсязі отримала пенсію. З відповіді Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області від 20.03.2019 року вона дізналась, що з її пенсії проводиться утримання в розмірі 20% щомісячно на підставі постанови державного виконавця Мар`їнського районного відділу державної виконавчої від 14.12.2018 року.

07.05.2019 року у відповідь на її запит позивач отримала роз`яснення, що на виконання до відділу 19.10.2018 року надійшов виконавчий напис нотаріуса № 24777 від 31.10.2017 року, на підставі якого відкрито виконавче провадження.

Позивач зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з порушенням строку. Документи виконавчого провадження не були доведені до її відома. Отже у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не мав права вчиняти виконавчі дії.

Також позивач наголошує, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року у справі № 237/2623/19 у задоволенні позову - відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на приписи статей 15,16, 26, 28 Закону України "Про виконавче провадження" просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки при розгляді справи судом порушено норми матеріального права, не надано належної оцінки доказам у справі, що призвело до ухвалення незаконного та не обґрунтованого судового рішення.

Крім того, позивач зазначає, що виконавче провадження відкрито на підставі заяви представника ПАТ «Укрсоцбанк» за відсутності довіреності на ім`я ОСОБА_2

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стосовно строку звернення позивача до суду з даним позовом судом першої інстанції зазначено наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частини 2 цієї статті позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Матеріали справи не містять належних доказів щодо своєчасного отримання ОСОБА_1 оскаржуваних постанов.

Суд виходить з того, що про дані постанови позивач дізналась при отриманні відповіді Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби від 08.04.2019 року. Точної дати отримання цієї відповіді встановити не можливо, проте з конверту вбачається, що він відправлений 24.04.2019 року. Позивач вказує, що лист отриманий 07.05.2019 року. Зважаючи на наявність вихідних та святкових днів, суд не має обґрунтованих сумнівів щодо дати отримання інформації, яка зазначена ОСОБА_1 .

При цьому позовна заява на адресу Мар`їнського районного суду надіслана ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 16.05.2019 року. Відтак суд вважає, що позивачем не пропущений строк звернення до суду з даним позовом.

31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість, що виникла по договору кредиту від 04.07.2013 року, боржником за яким є ОСОБА_1 .

19.10.2018 року ПАТ "Укрсоцбанк" на підставі вказаного напису звернулось до Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби з заявою про відкриття виконавчого провадження.

23.10.2018 року за виконавчим написом державним виконавцем Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 57470151 про стягнення з позивача боргу по кредитному договору у розмірі 122341,45 грн.

14.12.2018 року державним виконавцем Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби прийнята постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Даною постановою звернуто стягнення на пенсію позивача, яку вона отримує у Генічеському ОУ ПФУ, визначено проведення утримання в межах 20% до виплати загальної суми боргу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - це сукупність дій органів і осіб, визначених у Законі України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно частини 1 статті 3 даного Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих написів нотаріусів.

Стаття 26 Закону № 1404 встановлює, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частина 5 даної статті визначає, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За приписами статті 28 Закону № 1404 копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

З досліджених судом документів вбачається, що державним виконавцем не дотримано строку відкриття провадження - на наступний день з дня надходження виконавчого документу. Разом з цим суд не вбачає в цьому суттєвого порушення, зокрема зважаючи, що днем подання заяви 19.10.2018 року була п`ятниця, тобто постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята через один робочий день.

Крім того частина 5 статті 13 Закону № 1404 прямо визначає, що за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Стосовно повідомлення ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження та інші виконавчі дії суд зазначає наступне.

Позивач вказує, що з 2015 року вона за місцем реєстрації не мешкала, на підтвердження адреси свого проживання надала довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.11.2016 року № , згідно якої фактичним місцем її проживання є АДРЕСА_1 .

Разом з цим всі матеріали виконавчого провадження містять адресу реєстрації позивача - АДРЕСА_2 .

В супровідних листах про направлення оскаржуваних постанов визначена адреса реєстрації позивача - АДРЕСА_2 .

Відповідач в листі на адресу ОСОБА_1 від 08.04.2019 року зазначив, що постанова про відкриття провадження була направлена рекомендованим листом, проте була повернута на підставі не проживання за зазначеною адресою. Відповідачем не надано доказів надіслання даних постанов, зокрема поштових квитанцій або повернутих у зв`язку з неврученням адресату поштових відправлень. Разом з цим в межах даної справи це не є суттєвим, оскільки позивач мешкав за іншою адресою в Херсонській області, а спору стосовно повідомлення його за адресою, визначеною у довідці внутрішньо переміщеної особи, у сторін не має. Відтак суд вважає встановленим факт, що позивач не був повідомлений про відкриття стосовно нього виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій.

Згідно частини 5 статті 18 Закону № 1404під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Таким чином відповідач мав можливість встановити адресу проживання позивача та забезпечити його права як сторони виконавчого провадження в частині належного повідомлення про відкриття та хід виконавчого провадження.

Разом з цим, Закон не пов`язує вчинення державним виконавцем дій стосовно примусового виконання рішень з ознайомленням боржника. Тому суд вважає необґрунтованим довід позивача, що у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не мав права вчиняти виконавчі дії.

Стосовно законності видання виконавчого напису нотаріуса суд першої інстанції виходив з наступного.

Ухвалою суду першої інстанції в межах розгляду даної справи було відмовлено у відкритті провадження в частині оскарження виконавчого напису, оскільки це не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що виконавчий напис не оскаржений та не скасований.

Таким чином виконавчий напис від 31.10.2017 року є чинним.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 4 Закону № 1404 визначені вимоги до виконавчого документу і саме ці вимоги має перевіряти державний виконавець при прийнятті рішення про відкриття виконавчого провадження.

Суд зазначає, що жодною нормою Закону № 1404 не визначено право державного виконавця давати оцінку законності виконавчого документа.

При цьому, статтею 4 Закону № 1404, визначений виключний перелік підстав повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання.

Отже доводи позивача про вади виконавчого напису не могли бути підставою прийняття державним виконавцем рішення про повернення виконавчого документу.

Крім того суд приймає до уваги, що позивач не спростовує факт наявності в нього заборгованості за кредитним договором та зазначає, що останній платіж нею зроблений в 2014 році.

За таких обставин, виходячи з заявлених позивачем підстав позову, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі та у межах повноважень, визначених законом, встановлені судом недоліки виконавчого провадження не можуть бути підставами для скасування постанов від 23.10.2018 року та 14.12.2018 року.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позов ОСОБА_1 є таким, що не підлягає задоволенню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року у справі № 237/2623/19 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року у справі № 237/2623/19 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 22 жовтня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко