Справа № 362/3329/19
Суддя: Лебідь-Гавенко Г. М.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 362/3329/19
Провадження 2-а/362/159/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" вересня 2019 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участі секретаря Шевченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування технічними засобами в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України в м. Василькові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Житомирській області ст. лейтенанта Микитюка Андрія Івановича, 1 бат. 3 роти, старшого сержанта поліції Бєлякова Романа Геннадійовича про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії № ЕАВ № 1188935 та визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії № ЕАВ № 1188989 відносно ОСОБА_1 .

Свої вимоги мотивував тим, щопостановами інспектора УПП в Житомирській області ст. лейтенанта Микитюка А.І., 1 бат. 3 рота, старшого сержанта поліції Бєлякова Р.Г., серія ЕАВ № 1188935 та серії № ЕАВ № 1188989 від 30.05.2019 року по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень та 510 гривень відповідно. В оскаржуваних постановах зазначено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу марки МАN модель 18.463 державний номерний знак НОМЕР_1 30.05.2019 року був зупинений працівниками патрульної поліції УПП в Житомирській області Бєляковим Р.Г. та Микитюком А.І. , якими встановлено наступні правопорушення:

- «водій надавав послуги з перевезення вантажів та при цьому не мав при собі шляхового листа з відповідною відміткою лікаря та механіка, чим ніби-то порушив постанову КМУ від 25.02.2009 та ст. 20 ч. 10 ЗУ «Про автомобільний транспорт».; -здійснював перевезення небезпечного вантажу із знаком максимального обмеження швидкості руху 90 км./год.; - відсутня товарно-транспортна накладна, яка б містила інформацію про останній небезпечний вантаж в одній із секції резервуару, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху».

На його думку, при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Таким чином вважає постанови поліцейських незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити (а.с. 5).

Відповідачі або їх представники в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином (а.с. 23) в порядку ст. 162 КАС України не було подано відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 та ч. 4 ст. 229 КАС України розгляд справи 26 вересня 2019 року відбувався за відсутності сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши позицію позивача, ознайомившись із матеріалами справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановами інспектора УПП в Житомирській області ст. лейтенанта Микитюка А.І., 1 бат. 3 рота, старшого сержанта поліції Бєлякова Р.Г., серія ЕАВ № 1188935 та серії № ЕАВ № 1188989 від 30.05.2019 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень та відповідно 510 гривень, оскільки водій надавав послуги з перевезення вантажів та при цьому не мав при собі шляхового листа з відповідною відміткою лікаря та механіка, чим порушив постанову КМУ від 25.02.2009 року та ст. 20 ч. 10 ЗУ «Про автомобільний транспорт», здійснював перевезення небезпечного вантажу із знаком максимального обмеження швидкості руху 90 км./год.; відсутня товарно-транспортна накладна, яка б містила інформацію про останній небезпечний вантаж в одній із секції резервуару, порушив п. 22.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 132- 1 КУпАП

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено заборону руху транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами.

У пункті 1.10 Правил дорожнього руху надано визначення термінів, що вживаються у ньому. Розкрито і зміст терміну "габаритно-ваговий контроль" - це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

За п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити:найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно вимог до притягнення до адміністративної відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності, а також наявність складу адміністративного правопорушення покладається на посадову особу. Саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести, що він діяв законно, правомірно, в межах своїх повноважень, у спосіб, встановлений законом, з дотриманням процедури і з забезпеченням прав особи, якої стосуються вчинювані дії чи прийняті рішення, обґрунтовано, об`єктивно. Також саме відповідач в даній справі повинен надати суду докази на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, довести законність оскаржуваної позивачем постанови, її обґрунтованість, наявність події і складу адміністративного правопорушення в діях позивача. Відповідач і третя особа не надали доказів на підтвердження вчинення позивачем порушення ПДРУ і відповідно події та складу адміністративного порушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

Враховуючи, що в даній справі відповідач не надав ніяких доказів, передбачених в КАСУ і в ст.251 КУпАП, не подав відзиву, тобто фактично не оспорив позову, а також виходячи з того, що в наданій суду постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності так само не зазначено про будь-які докази, то відсутня достатня інформація для висновку про наявність в діях позивача порушення конкретної норми ПДРУ і відповідного складу адміністративного правопорушення, передбаченого зазначеною у постанові конкретною нормою КУпАП.

Доводи позивача не спростовані, судом приймаються до уваги як такі, що вказують на правомірність його дій. У такому разі вказані позивачем обставини підлягали перевірці і закріпленню доказами, чого відповідач не зробив.

Оскільки докази наявності в діях позивача складу вказаного у постановах адміністративного правопорушення відсутні, то суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача вказаного порушення ПДР і складу вказаного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскаржувані постанови є необґрунтованими, такими, що не відповідають вимогам ст. 283 КУпАП, є протиправними і тому підлягають скасуванню.

Враховуючи принцип презумпції невинуватості особи, слід вважати, що в діях водія (позивача) відсутній (і не доведений) склад адміністративного правопорушення, вказаного у оскаржуваних постановах, передбачений ст.132-1 КУпАП. Тому провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП за даним фактом має бути закрите.

Керуючись статтями 7, 132-1, 245, 247, 251, 252 Кодексу КУпАП, статтями 2, 8, 9, 72-77, 78, 132, 134, 139, 162, 229, 241-246, 250, 251, 262, 268, 286, 292, 295 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП в Житомирській області ст. лейтенанта Микитюка Андрія Івановича, 1 бат. 3 рота, старшого сержанта поліції Бєлякова Романа Геннадійовича про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1188935 від 30 травня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень скасувати та провадження у справі закрити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1188989 від 30 травня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень скасувати та провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко