Справа № 540/516/19
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 р. Категорія: 111030200м.ОдесаСправа № 540/516/19
Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.

час і місце ухвалення: 15:28, м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Федусика А.Г. , Шляхтицького О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
Пред-к апелянтаАндрєєв Д.В. (адвокат, довіреність)
ПозивачОСОБА_1 (паспорт)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС України в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про скасування податкових повідомлень - рішень, вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС України в Херсонській області, Автономній республіки Крим та м. Севастополі, в якому з урахуванням заяв про зміну предмету позову та зміну підстав позову просив скасувати: - податкові повідомлення - рішення від 31.01.2019р. № ; від 31.01.2019 р. № ; від 31.01.2019р. № ; - вимогу № Ф- від 31.01.2019р. про сплату боргу; - рішення № від 31.01.2019 р., мотивуючи його тим, що усі витрати позивача пов`язані з його господарською діяльністю, податковий орган безпідставно виключив із витрат позивача витрати на придбання запчастин та транспортних засобів, а тому неправомірним є і збільшення бази для утримання податків та завищення сум податкових зобов`язань.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано прийняті Головним управлінням ДФС України в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі: - податкове повідомлення - рішення від 31.01.2019р. №, - податкове повідомлення - рішення від 31.01.2019р. №, - податкове повідомлення - рішення від 31.01.2019р. №, - вимогу від 31.01.2019р. № Ф- про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; - рішення від 31.01.2019р. №. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги позивача у повному обсязі, в частині відмови у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов частково, суд першої інстанції не врахував, що встановлення факту наявності податкових зобов`язань є передумовою для застосування штрафу за не реєстрацію податкових накладних. Факт наявності податкових зобов`язань відсутній, рішення із нарахування не приймалось, податкових зобов`язань позивач не декларував, а тому підстава для складання податкової накладної відсутня. Відповідно і застосування штрафу неможливе.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) зареєстрований Виконавчим комітетом Каховської міської ради Херсонської області 05.09.1997 р., номер запису про реєстрацію 000166, код основного виду економічної діяльності 46.36 - Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами. ФОП ОСОБА_1 взятий на облік в контролюючому органі 10.04.1998р. за №938, перебуває на обліку в Новокахоській ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, здійснює господарську діяльність, перебуваючи на загальній системі оподаткування, є платником податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності, єдиного внеску, військового збору, податку на додану вартість на підставі свідоцтва НОМЕР_2 від 24.10.2005 р.

Також судом встановлено, що у період з 12.11.2018 р. по 28.11.2018 р. співробітниками ГУ ДФС у Херсонській області проведено документальну планову виїзну перевірку платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2107, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017. За результатами вказаної перевірки контролюючим органом складено акт № 715/21-22-13-04/ від 05.12.2018 р., у якому зафіксовані висновки щодо порушень позивачем вимог податкового законодавства, зокрема:

- пп. 14.1.27 п. 14.1 ст.14, п.п.177.4.5 п. 177.4 ст.177 розділу IV з урахуванням розділу III Податкового кодексу України - заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб у загальній сумі 399 366, 16 гри., в тому числі за 2017 рік на суму 399 366, 16 грн.;

- п.2 частини першої ст.7 Закону України від 08.07.2010р. № 2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - занижено суму єдиного внеску з чистого оподаткованого доходу за перевіряємий період на суму 100 456, 95 грн., в т.ч. за 2017 рік - на суму 100 456, 95 грн.;

- п.п. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX ПК України - заниження ПП ОСОБА_1 військового збору у сумі 33 280, 52 грн., в т.ч. за 2017 рік на суму 33 280, 52 грн.;

- п.п.49.18.5 п.49.1 8, п. 177.5 ст. 177 ПК України - не зазначено у податкових деклараціях за 2015 - 2017 роки інформацію про нерухоме та рухоме майно;

- п. 63.3. ст.63, п.117.1., ст.117 ПК України - платником вчасно та в повному обсязі не подано інформацію про об`єкти оподаткування, що використовуються у діяльності;

- п. 168.1. ст. 168 ПК України - платником занижено суму податку на доходи фізичних осіб на суму 395,95 грн.;

- ст. 192, п.201.1 ст.201 ПК України - платником не зареєстровано у Єдиному державному реєстрі податкових накладних накладні на суму податку на додану вартість 288 398 грн.

На підставі вказаного акту контролюючим органом прийняті наступні акти індивідуальної дії:

- податкове повідомлення - рішення від 31.01.2019 р. № , відповідно до якого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб в сумі 399 366, 16 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції в сумі 199 683, 08 грн.;

- податкове повідомлення - рішення від 31.01.2019 р. № , відповідно до якого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 33 280, 52 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції в сумі 8 320, 13 грн.;

- податкове повідомлення - рішення від 31.01.2019 р. № , відповідно до якого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 нарахований штраф у сумі 510, 00 грн.;

- вимогу від 31.01.2019 р. № Ф- про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 100 456, 95 грн.;

- рішення від 31.01.2019 р. № , відповідно до якого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 нараховані штрафні санкції в сумі 30 137, 09 грн. за донарахування органом доходів і зборів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Не погоджуючись із вищевказаним, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення від 31.01.2019 р. № є правомірним та не підлягає скасуванню, адже у податкових деклараціях з ПДВ позивачем внесено до податкового кредиту витрати на придбання транспортних засобів, однак не було складено відповідні податкові накладні, що визнано позивачем та його представником, а тому правомірним є накладення на нього штрафу у розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань. Інші податкові повідомлення-рішення, вимога та рішення про застосування штрафу винесені податковим органом протиправно та підлягають скасуванню.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно до пп. "а" п. 185.1 ст. 185 Кодексу об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників ПДВ з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до пп. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 Кодексу постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Постачанням товарів також вважається будь-яка із зазначених дій платника податку щодо матеріальних активів, якщо платник податку мав право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі придбання зазначеного майна чи його частини (безоплатна передача майна іншій особі; передача майна у межах балансу платника податку, що використовується у господарській діяльності платника податку для його подальшого використання з метою, не пов`язаною із господарською діяльністю такого платника податку; передача у межах балансу платника податку майна, що планувалося для використання в оподатковуваних операціях, для його використання в операціях, що звільняються від оподаткування або не підлягають оподаткуванню).

Разом з цим, чинними нормами Кодексу надано визначення основних засобів подвійного призначення, до яких належать земельні ділянки, об`єкти житлової нерухомості, легкові та вантажні автомобілі (пп. 177.4.6 п. 177.4 ст. 177 Кодексу).

Не включаються до складу витрат фізичної особи - підприємця на загальній системі оподаткування витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених ст. 177 Кодексу (пп. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 Кодексу).

З огляду на зазначене, фізична особа - підприємець при придбанні вантажного автомобіля має право включити до складу податкового кредиту суму ПДВ з вартості вантажного автомобіля при наявності належним чином складеної та зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної. При цьому фізична особа - підприємець зобов`язана нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ, виходячи з бази оподаткування ПДВ, визначеної відповідно до п. 188.1 ст. 188 Кодексу, та скласти податкову накладну на дату набуття права приватної власності на вантажний автомобіль фізичною особою (громадянином) і зареєструвати її в ЄРПН в терміни, встановлені Кодексом для такої реєстрації.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Із зазначених правових норм вбачається, що податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість та витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, що стала підставою для формування податкового обліку платника податку.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Зокрема, п.120-1.2 ст.120-1 ПК України передбачено, що відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

Відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

У разі реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, штрафні санкції, передбачені абзацом другим цього пункту та пунктом 120-1.1 цієї статті, не застосовуються.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти до висновку про наявність у позивача права віднести витрати з придбання транспортних засобів до податкового кредиту, однак разом з цим податкове законодавство зобов`язує скласти та зареєструвати податкову накладну, що не видається покупцю.

Враховуючи, що у податкових деклараціях з ПДВ позивачем внесено до податкового кредиту витрати на придбання транспортних засобів, однак не було складено відповідні податкові накладні, що визнано позивачем та його представником, правомірним є накладення на нього штрафу у розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 31.01.2019р. № є правомірним.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року по справі № 540/516/19, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено - 23 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Федусик А.Г. Шляхтицький О.І.