Справа № 160/423/19
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №160/423/19

адміністративне провадження №К/9901/22215/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Гусака М.Б.,

секретар судового засідання Кривда В.І.,

представники: позивача - Команов В.В., відповідача - Лашкун А.І., Козаченко А.М.,

розглянув у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 (суддя Голобутовський Р.З.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.07.2019 (головуючий суддя - Бишевська Н.А., судді Добродняк І.Ю., Семененко Я.В.) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" (далі - ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", Товариство, позивач) звернулось з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Офіс ДФС, відповідач), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: від 08.10.2018 № - про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість (далі - ПДВ), що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на 55' 609' 776,00 грн; від 08.10.2018 № - про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за червень 2018 року на 18' 900,00 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 9450,00 грн; від 27.12.2018 № про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ за червень 2018 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на 36' 264' 108,00 грн.

Товариство, обґрунтовуючи позов, посилається на те, що висновки контролюючого органу в актах перевірок, на підставі яких були прийняті зазначені податкові повідомлення-рішення, про нереальність господарських операцій з контрагентами-постачальниками товарів (послуг) (ТОВ "Фаркон ЛТД", ТОВ "Нові феротехнології", ПП "Металургстройсервіс", ТОВ "Індастріал Сервіс Компані", ТОВ "Промресурс-Дніпро", ТОВ "Дніпротехсервіс"), за наслідками яких були сформовані дані податкового обліку Товариства з ПДВ, не відповідають фактичним обставинам, оскільки господарські операції з придбання Товариством у цих контрагентів товарів (послуг) підтверджуються належними первинними та іншими документами, здійснені у межах господарської діяльності, а висновки за результатами перевірок зроблені лише на підставі співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту платників податків з використанням даних АІС "Податковий блок". Також позивач зазначає, що згідно з нормами Податкового кодексу України право платника ПДВ на податковий кредит не ставиться у залежність від отримання платником прибутку; продаж продукції власного виробництва за ціною, яка нижче її собівартості, не впливає на значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту в податковому обліку з ПДВ, тому висновок контролюючого органу про заниження Товариством суми податкових зобов`язань з ПДВ за березень, травень, червень 2018 року на 87' 591' 007,00 грн внаслідок реалізації продукції власного виробництва за цінами, нижчими за її собівартість, та про завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту (рядок 19) та суми, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) в податковій декларації за червень 2018 року, на 87' 591' 007,00 грн (в обох цих рядка), - безпідставний.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 27.03.2019, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.07.2019, позов задовольнив: визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Офісу ДФС від 08.10.2018 №, від 08.10.2018 №, від 27.12.2018 №.

Офіс ДФС подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.07.2019, у якій, посилаючись на порушення зазначеними судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги, викладені в касаційній скарзі, відповідач посилається на те, що висновок судів першої та апеляційної інстанцій про правомірне формування Товариством даних податкового обліку з врахуванням фінансових показників господарських операціях з ТОВ "Фаркон ЛТД", ТОВ "Нові феротехнології", ПП "Металургстройсервіс", ТОВ "Індастріал Сервіс Компані", ТОВ "Промресурс-Дніпро", ТОВ "Дніпротехсервіс" не відповідає нормам матеріального права, оскільки у справі не встановлені обставині щодо наявності матеріально-технічних можливостей для здійснення підприємницької діяльності як у цих контрагентів, так і в інших постачальників товарів (послуг), кінцевим отримувачем яких є позивач, у ланцюгу постачання. Відповідач доводить, що судами першої та апеляційної інстанцій порушені норми статей 71, 74 Податкового кодексу України (далі - ПК), відповідно до яких у контролюючого органу були підстави використати під час перевірки податкову інформацію з баз даних ДФС щодо виконання контрагентами позивача податкового обов`язку. Як на підставу скасування оскаржуваних судових рішень, відповідач посилається на те, що суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, не дав оцінки його доводам в апеляційній скарзі про відсутність у Товариства ділової мети під час вчинення збиткових операцій з реалізації продукції за цінами, які нижче її собівартості, та фактично не перевірив рішення суду першої інстанції на відповідність вимогам статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заперечуючи проти касаційної скарги у відзиві на скаргу, позивач просить залишити скаргу без задоволення як безпідставну.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив обґрунтованість наведених у касаційній скарзі доводів та заперечень на касаційну скаргу, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Суди попередніх інстанцій встановили, що податкові повідомлення-рішення, з приводу правомірності яких виник спір, були прийняті на підставі акта перевірки від 17.09.2018 №73/28-10-46-06-05393043 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" з питань перевірки формувань від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з ПДВ за червень 2018 року" та акта перевірки від 20.12.2018 №110/28-10-46-06/0539304 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" з питань, зазначених у скарзі позивача до ДФС на податкові повідомлення-рішення від 08.10.2018 № та № у частині заниження податкового зобов`язання з ПДВ по операціях з реалізації готової продукції за цінами, нижчими від собівартості її виготовлення".

Згідно з висновками, викладеними в цих актах, Товариство порушило:

підпункт "г" пункту 198.5 статті 198 ПК, що призвело до заниження суми податкових зобов`язань на 51' 326' 899,00 грн (в тому числі: за березень 2018 року - 35' 312' 269,00грн, травень 2018 року - 12' 755' 196,00 грн, червень 2018 року - 3' 259' 434,00 грн); пунктів 198.1, 198.2 статті 198 ПК, що призвело до завищення суми податкового кредиту за червень 2018 року на 4' 301' 777,00 грн (в тому числі: за березень 2018 року - 673' 352,00 грн, травень 2018 року - 1' 573' 607,00 грн, червень 2018 року - 2' 054' 817,00 грн). Наслідком цих порушень стало завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту (рядок 19) та завищення суми, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) в податковій декларації за червень 2018 року на 55' 609' 776,00 грн; завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню в червні 2018 року на 18' 900,00 грн (порушення пункту 200.1, підпунктів "б", "в" пункту 200.4 статті 200 ПК) (акт від 17.09.2018 №73/28-10-46-06-0539304);

підпункт 14.1.71 статті 14, пункт 188.1 статті 188 ПК, пункт 15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, що призвело до заниження бази оподаткування ПДВ на 437' 955' 036,56 грн та, відповідно, суми податкових зобов`язань на 87' 591' 007,00 грн. Зазначені порушення призвели до порушення підпункту "в" пункту 200.4 статті 200 ПК, внаслідок чого завищено суму, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в податковій декларації за червень 2018 року (рядок 21) на 87' 591' 007,00 грн (акт від 20.12.2018 №110/28-10-46-06/0539304).

Висновок контролюючого органу про завищення податкового кредиту за березень, травень, червень 2018 року на загальну суму 4' 301' 777,00 грн базується на тому, що господарські операції позивача із ТОВ "ФАРКОН ЛТД", ТОВ "Нові феротехнології", ПП "Металургстройсервіс", ТОВ "Індастріал Сервіс Компані", ТОВ "ПРОМРЕСУРС-ДНІПРО", ТОВ "Дніпротехсервіс" з придбання товарів (кокс кам`яний, обладнання, комплект запасних частин) та послуг (виконання поточного ремонту основних засобів, ліквідація основних засобів, розвантажувальні роботи) не мали реального характеру. На підтвердження цього контролюючий орган послався на отриману в результаті проведення заходів податкового контролю інформацію (дані з баз даних ДФС щодо контрагентів позивача, а також їх контрагентів по ланцюгу постачання товарів (послуг), кінцевим отримувачем яких є позивач), згідно з якою постачальники товарів (послуг) в ланцюгу постачання не декларують та/або не виконують податкові зобов`язання, не мають матеріально-технічних, трудових ресурсів для вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, їх фактичний вид діяльності не передбачає здійснення господарських операцій, на які вони виписали і зареєстрували податкові накладні.

Контролюючий орган також встановив, що ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" в березні, травні, червні 2018 року продавало металопродукцію власного виробництва фактично одному покупцю - ТОВ "Полюс Трейд" (обсяг поставки 99,12% - 99,98%) за цінами, які нижче собівартості її виготовлення, що призвело до збиткового фінансового результату діяльності (збиток за даними Головної книги становив 437' 955' 036,59 грн) та заниження податкових зобов`язань з ПДВ за березень, травень, червень 2018 року на загальну суму 87' 591' 007,00 грн. З посиланням на положення підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 1 пунктів 198.3, 198.5 статті 198 ПК контролюючий орган кваліфікував господарські операції з ТОВ "Полюс Трейд" як такі, що не пов`язані з господарською діяльністю позивача та свідчать про відсутність ділової мети відповідно, оскільки призвели до зменшення власного капіталу Товариства. Висновок про заниження позивачем бази оподаткування ПДВ за наслідками реалізації металопродукції власного виробництва контролюючий орган зробив на підставі даних Головної книги Товариства шляхом співставлення показників карток за субрахунками 702 "Дохід від реалізації товарів" і 902 "Собівартість реалізованих товарів", 90601 „Нерозподілена поставка загальновиробничих витрат при невиконанні нормативної потужності" та витрат на збут.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову вмотивований тим, що первинні документи, які позивач надав під час перевірки та в судовому процесі, підтверджують реальність його господарських операцій з ТОВ "Фаркон ЛТД", ТОВ "Нові феротехнології", ПП "Металургстройсервіс", ТОВ "Індастріал Сервіс Компані", ТОВ "Промресурс-Дніпро", ТОВ "Дніпротехсервіс", тоді як інформація в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів-постачальників по ланцюгу постачання, на яку посилається контролюючий орган, не є належним доказом безтоварності операцій, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів.

Стосовно обставин щодо збитковості операцій внаслідок продажу Товариством продукції власного виробництва (металопродукція) суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів, що ціна реалізації була нижчою собівартості продукції. Суд першої інстанції послався на правову позицію Верховного Суду у справах з подібними правовідносинами (постанова від 16.05.2018 у справі №809/2736/13-а, постанова від 21.08.2018 у справі №0870/8352/12, постанова від 27.11.2018 у справі №804/8024/14) і дійшов висновку, що збитковість господарської операції не є ознакою відсутності ділової мети й економічної обґрунтованості господарської діяльності, неотримання підприємством доходу від окремої господарської операції не свідчить про те, що така операція не пов`язана з його господарською діяльністю, оскільки при здійсненні господарських операцій існує звичайний комерційний ризик отримати збиток від конкретної операції.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за апеляційною скаргою Офісу ДФС та залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, обмежився дослідженням доказів, наданих сторонами та витребуваних судом першої інстанції, які стосуються доводів сторін щодо правомірності зменшення контролюючим органом в податковому обліку Товариства податкового кредиту за березень, травень, червень 2018 року на 4' 301' 777,00 грн, задекларованого за податковими накладними ТОВ "Фаркон ЛТД", ТОВ "Нові феротехнології", ПП "Металургстройсервіс", ТОВ "Індастріал Сервіс Компані", ТОВ "ПРОМРЕСУРС-ДНІПРО", ТОВ "Дніпротехсервіс". Доводи ж відповідача в апеляційній скарзі про порушення судом першої інстанцій норм підпункту 14.1.71 статті 14, пункту 188.1 статті 188 ПК, пункту 15 Порядку заповнення податкової накладної, що призвело до необґрунтованих висновків суду про неправомірне збільшення відповідачем за результатами перевірки бази оподаткування операцій з продажу Товариством продукції власного виробництва ТОВ "Полюс Трейд" на 437' 955' 036,59 грн та збільшення податкових зобов`язань з ПДВ за березень, травень, червень 2018 року на загальну суму 87' 591' 007,00 грн, судом апеляційної інстанції не були перевірені, юридичної оцінки вказані обставини у справі в постанові суду апеляційної інстанції не отримали.

Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції апеляційний перегляд справи за апеляційною скаргою відповідача фактично не здійснив, а висновок про залишення без змін рішення суду першої інстанції зробив з порушенням норм процесуального права.

Частиною 1 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частини 2, 3 цієї статті).

Постанова суду апеляційної інстанції не відповідає критеріям законності і обґрунтованості судового рішення.

Пунктом 1 частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Беручи до уваги, що суди попередніх інстанцій не встановили, яке з оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень і в якій частині відповідає висновку контролюючого органу про завищення Товариством податкового кредиту за березень, травень, червень 2018 року на загальну суму 4' 301' 777,00 грн за податковими накладними ТОВ "Фаркон ЛТД", ТОВ "Нові феротехнології", ПП "Металургстройсервіс", ТОВ "Індастріал Сервіс Компані", ТОВ "Промресурс-Дніпро", ТОВ "Дніпротехсервіс", правильність висновків апеляційного суду у відповідній частині судом касаційної інстанції не перевіряється, постанова від 04.07.2019 підлягає скасуванню повністю із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 250, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задовольнити частково.

Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.07.2019 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

М.М. Гімон

М.Б. Гусак ,

Судді Верховного Суду