Справа № 674/1123/19
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 674/1123/19

Головуючий у 1-й інстанції: Шклярук В.М.

Суддя-доповідач: Франовська К.С.

24 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Кузьменко Л.В. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу інспектора роти №4 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шкваровського Володимира Васильовича на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону УПП в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Шкваровського Володимира Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів (інспектора УПП в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Шкваровського Володимира Васильовича та Департаменту патрульної поліції), в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1234839 від 15.06.2019 за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді 255 грн. штрафу та закрити провадження по адміністративній справі.

Позовні вимоги мотивовані тим,що Правил дорожнього руху ним порушено не було, і що жодних доказів вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідач, всупереч вимогам ч.2 ст. 77 КАС України, не надав.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 вересня 2019 року позов задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1234839 від 15.06.2019 за ч.1 ст.122 КУпАП та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3600 грн.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач - інспектор роти №4 батальйону УПП в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Шкваровський В.В., подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права зазначив, що позивач порушив Правила дорожнього руху (п.п. 12.4 ПДР), а саме перевищив швидкість на 41 км/год в межах населеного пункту с.Соколівка, на автодорозі "Житомир - Чернівці" 220 км, підтвердженням порушення є фото та відеофіксація з місця події, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до постанови в справі про адміністративне правопорушення від 15.06.2019, винесеної інспектором роти №4 батальйону УПП в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Шкваровським Володимиром Васильовичем про те, що ОСОБА_1 15.06.2019 о 21 год. 30 хв., керуючи автомобілем «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 , в населеному пункті с.Соколівка Ярмолинецького району Хмельницької області, рухаючись зі швидкістю 91 км/год. перевищив швидкість на 41 км/год. Дана швидкість вимірювалась приладом TruCam 00770. Тим самим ОСОБА_1 порушив п.12.4 ПДР, наслідком чого стало притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України, з накладенням адміністративного стягнення у розмірі 255,00 грн. (а.с. 9).

Вважаючи прийняту постанову протиправною позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Задовольняючи адміністративний позов суду першої інстанції дійшов висновку, що наданий відповідачем відеозапис, не підтверджує вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, доданий до відзиву фотознімок ніякого відношення до справи не має, оскільки зображення неякісне, номерний знак автомобіля видно не чітко, марку транспортного засобу не видно, фотознімок, зроблений невідомо у якій програмі, невідомо де, без прив`язки до місцевості (записи вверху фотознімка про 220 км автодороги Н-03 Житомир-Чернівці, швидкість тощо можуть бути зроблені в любій комп`ютерній програмі, а тому неможливо встановити, чи належить зображений на фото автомобіль позивачу та , відповідно, що він ним керував.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що не відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною першою статті 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з статтею 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він,15.06.2019 о 21 год. 30 хв., керуючи автомобілем «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 , в населеному пункті с.Соколівка Ярмолинецького району Хмельницької області, рухався зі швидкістю 91 км/год., чим перевищив встановлені обмеження швидкості у населеному пункті на 41 км/год., чим порушив п.п.12.4 ПДР України, відповідальність за що, передбачена ч.1 ст.122 КУпАП. Швидкість вимірювалась приладом TruCam ТС 00770 (повірка чинна до 14.12.2019).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідачем до відзиву на позов додано диск з фотознімком лазерного вимірювача швидкості, на якому зафіксовано транспортний засіб з ідентифікацією державного номерного знаку та вказано швидкість руху даного автомобіля та відеозапис з нагрудної катери поліцейського.

На фотознімку зафіксована швидкість автомобіля «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_1 91 км.

Висновки суду першої інстанції про погану якість фотознімка та неможливість ідентифікувати автомобіль, його швидкість, особу водія тощо є безпідставними.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що факт порушення позивачем Правил дорожнього руху встановлено відповідачем за допомогою відповідного технічного засобу, без впливу суб`єктивного фактору та свідчить про перевищення позивачем дозволеної швидкості руху, за що, передбачено адміністративну відповідальність, у вигляді штрафу.

Оскаржувана постанова містить запис про застосування відповідачем технічних засобів вимірювання швидкості , серійний номер приладу, який є тотожним номеру, зазначеному на фотознімку лазерного вимірювача, на якому зафіксовано транспортний засіб.

Частиною 1 та 2 статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зважаючи на ці обставини, фотографія, додана до постанови про адміністративне правопорушення та долучена до матеріалів справи в силу вимог частини 1 статті 73 КАС України є належним доказом по справі, оскільки містять інформацію щодо предмета доказування.

Крім того, виходячи з правової норми, яка міститься в статті 283 КАС України, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху відеозапис, суд апеляційної інстанції вважає належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Враховуючи наведене, факт порушення позивачем ПДР є належно встановленим.

Як встановив суд апеляційної інстанції, дослідивши відеозапис розмови позивача інспектором на місці зупинки транспортного засобу, позивач, на повідомлення інспектора про зафіксоване перевищення швидкості, факту не заперечував, та задав питання на скільки перевищено швидкість і щодо виду покарання.

Згідно зі ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Оскаржена постанова відповідає всім передбаченим вищевказаною статтею вимогам.

Частиною 1 ст. 285 КУпАП передбачено, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач відмовився від підпису та отримання копії оскаржуваної постанови, про що зазначено в даній постанові.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову, оскільки оскаржувана постанова відповідає вимогам КУпАП України, винесена на підставі та в межах повноважень наданих поліцейському патрульної поліції Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Шкваровському В.В., за наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а отже є законною.

Відповідно до приписів частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у позові з наведених мотивів.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу інспектора роти №4 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шкваровського Володимира Васильовича задовольнити.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 вересня 2019 року,- скасувати та прийняти постанову, якою у позові ОСОБА_1 до інспектора роти №4 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шкваровського Володимира Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 жовтня 2019 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Кузьменко Л.В. Совгира Д. І.