Справа № 420/3347/19
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3347/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового зсідання Музики І.О.,

за участі позивача ОСОБА_1 (згідно паспорта),

розгляну у відкритому судовому засідання в м. Одеса за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кілійської районної державної адміністрації, Ізмаїльської міської ради, Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради, директора Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Евель Емми Юріївни, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дій, стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Кілійської районної державної адміністрації, Ізмаїльської міської ради, Заступника Ізмаїльського міського голови з питань роботи виконавчих органів місцевого самоврядування Баткіліна Сергія Львовича, Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради, директора Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Евель Емми Юріївни, директора Комунального закладу Ізмаїльська спеціальна загальноосвітня школа № 5 І-ІІ ступенів Богуна Анатолія Васильовича, начальника служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Єнакієвої Тетяни Іванівни, поліцейського Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Терешкова Дмитра Олександровича, поліцейського Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Єчейн Юрія Петровича, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області за результатом розгляду якого позивач просив суд:

Визнати дії заступника Ізмаїльського міського голови з питань роботи виконавчих органів місцевого самоврядування Баткіліна Сергія Львовича, директора Комунального закладу Ізмаїльська спеціальна загальноосвітня школа № 5 І-ІІ ступенів Богуна Анатолія Васильовича, директора Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Евель Емми Юріївни, начальника служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Єнакієвої Тетяни Іванівни, поліцейського Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Терешкова Дмитра Олександровича, поліцейського Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Єчейн Юрія Петровича, що виразились у перешкоджанні спілкуванню ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_2 та перешкоджанню приймати участь у його вихованні, у тому числі із застосуванням наручників та позбавлення волі, а також, в триманні дитини в комунальному закладі «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради протиправними

та зобов`язати заступника Ізмаїльського міського голови з питань роботи виконавчих органів місцевого самоврядування Баткіліна Сергія Львовича, директора Комунального закладу Ізмаїльська спеціальна загальноосвітня школа № 5 І-ІІ ступенів Богуна Анатолія Васильовича, директора Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Евель Емми Юріївни, начальника служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Єнакієвої Тетяни Іванівни, поліцейського Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Терешкова Дмитра Олександровича, поліцейського Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Єчейн Юрія Петровича утриматись від перешкоджання ОСОБА_1 спілкуватись з його дитиною ОСОБА_2 та приймати участь у його вихованні, а також від тримання дитини ОСОБА_2 в комунальному закладі «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради;

Визнати бездіяльність Кілійської районної державної адміністрації (), Ізмаїльської міської ради (), комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради (), директора Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Евель Емми Юріївни щодо непередачі дитини ОСОБА_2 його батькові ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на виховання, у тому числі шляхом ухилення від надання повних відповідей на звернення ОСОБА_1 від 12.04.2019 року, 07.12.2018 року, 11.12.2018 року, 26.12.2018 року, 19.02.2019 року щодо передачі йому дитини протиправною

та зобов`язати Кілійську районну державну адміністрацію, Ізмаїльську міську раду, Комунальний заклад «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради, директора Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Евель Емми Юріївни вчинити дії передати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батькові ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) для спілкування, виховання, проживання та піклування,

а також, надати ОСОБА_1 повні відповіді на його звернення до відповідачів з усіх питань;

Стягнути з Кілійської Кілійської районної державної адміністрації (), Ізмаїльської міської ради (), комунального закладу Ізмаїльська спеціальна загальноосвітня школа № 5 І-ІІ ступенів (), комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради (), солідарно, за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) моральну шкоду в розмірі 60000 (шістдесят тисяч) гривень, а також сплачений судовий збір у розмірі 1536,80 грн.

Ухвалою суду від 07.06.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.06.2019 року.

Ухвалою суду від 15.10.2019 року закрито провадження у справі № 420/3347/19 в частині позовних вимог:

визнати дії заступника Ізмаїльського міського голови з питань роботи виконавчих органів місцевого самоврядування Баткіліна Сергія Львовича, директора Комунального закладу Ізмаїльська спеціальна загальноосвітня школа № 5 І-ІІ ступенів Богуна Анатолія Васильовича, директора Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Евель Емми Юріївни, начальника служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Єнакієвої Тетяни Іванівни що виразились у перешкоджанні спілкуванню ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_2 та перешкоджанню приймати участь у його вихованні, а також, в триманні дитини в комунальному закладі «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради протиправними

та зобов`язати заступника Ізмаїльського міського голови з питань роботи виконавчих органів місцевого самоврядування Баткіліна Сергія Львовича, директора Комунального закладу Ізмаїльська спеціальна загальноосвітня школа № 5 І-ІІ ступенів Богуна Анатолія Васильовича, директора Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Евель Емми Юріївни, начальника служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Єнакієвої Тетяни Іванівни, поліцейського Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Терешкова Дмитра Олександровича, поліцейського Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Єчейн Юрія Петровича утриматись від перешкоджання ОСОБА_1 спілкуватись з його дитиною ОСОБА_2 та приймати участь у його вихованні, а також від тримання дитини ОСОБА_2 в комунальному закладі «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради;

Визнати бездіяльність Кілійської районної державної адміністрації (), Ізмаїльської міської ради (), комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради (), директора Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Евель Емми Юріївни щодо непередачі дитини ОСОБА_2 його батькові ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на виховання - протиправною

та зобов`язати Кілійську районну державну адміністрацію, Ізмаїльську міську раду, Комунальний заклад «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради, директора Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Евель Емми Юріївни вчинити дії передати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батькові ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) для спілкування, виховання, проживання та піклування;

Визнати протиправними дії поліцейського Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Терешкова Дмитра Олександровича, поліцейського Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Єчейн Юрія Петровича щодо застосування до ОСОБА_1 наручників та позбавлення волі.

Таким чином, судом розглядається адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Кілійської районної державної адміністрації, Ізмаїльської міської ради, Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради, директора Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Евель Емми Юріївни, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Визнати бездіяльність Кілійської районної державної адміністрації (), Ізмаїльської міської ради (), комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради (), директора Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Евель Емми Юріївни щодо ухилення від надання повних відповідей на звернення ОСОБА_1 від 12.04.2019 року, 07.12.2018 року, 11.12.2018 року, 26.12.2018 року, 19.02.2019 року щодо передачі йому дитини протиправною.

Зобов`язати Кілійську районну державну адміністрацію, Ізмаїльську міську раду, Комунальний заклад «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради, директора Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Евель Емми Юріївни вчинити дії - надати ОСОБА_1 повні відповіді на його звернення до відповідачів з усіх питань.

Стягнути з Кілійської Кілійської районної державної адміністрації (), Ізмаїльської міської ради (), комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради (), солідарно, за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) моральну шкоду в розмірі 60000 (шістдесят тисяч) гривень, а також сплачений судовий збір у розмірі 1536,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог, в частині щодо яких судом ухвалюється рішення, позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 , батьком якого є позивач відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 . Матір`ю ОСОБА_2 є ОСОБА_3 , з якою позивач разом проживав у той період, як чоловік та дружина. Після народження сина, ОСОБА_3 при реєстрації акту народження дитини вказала своє прізвище та відомості про батька аналогічні своїм. До вересня 2017 року дитина проживала разом з позивачем, але у вересні 2017 року ОСОБА_4 примусово поміщено до КЗ «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради, де він перебуває і по теперішній час. 23.10.2018 року за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси позивача визнано батьком ОСОБА_5 . Після вступу рішення в законну силу та отримання свідоцтва про народження, позивач неодноразово звертався до відповідачів щодо передачі йому дитини, однак відповідачі не вчинили дій щодо передачі дитини, а створили умови щодо перешкоджання спілкуванню позивача з дитиною. Позивач зазначає, що на його численні звернення від 07.12.2018 року, 11.12.2018 року, 26.12.2018 року, 19.02.2019 року, 12.04.2019 року він отримував безпідставні відмови у задоволенні звернень, відповіді не з усіх питань та на деякі звернення взагалі не отримав відповідь. На думку позивача, відповідачами порушено ЗУ «Про звернення громадян».

Під час підготовчого провадження по справі від відповідачів, Кілійської районної державної адміністрації, Ізмаїльської міської ради, Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради, директора Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Евель Емми Юріївни надійшли відзиви на адміністративний позов.

Позивач надав суд відповіді на відзиви відповідачів.

Ухвалою суду від 10.09.2019 року, яка занесена до протоколу підготовчого засідання, суд закрив підготовче провадження по справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позивач під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідачі та третя особа у судові засідання не з`являлися, належним чином та своєчасно повідомлялися про дату, час і місце судового розгляду, від відповідачів: Кілійської районної державної адміністрації, Ізмаїльської міської ради, Заступника Ізмаїльського міського голови з питань роботи виконавчих органів місцевого самоврядування Баткіліна Сергія Львовича, Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради, директора Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Евель Емми Юріївни, начальника служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Єнакієвої Тетяни Іванівни надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Суд вислухав позивача, розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками справи докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

07.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Кілійської районної державної адміністрації із зверненням, згідно з яким просив припинити безпідставне утримання його сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Комунальному закладі «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради, передати йому дитину та виконати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23.10.2018 року.

17.12.2018 року Кілійською районною державною адміністрацією надано відповідь № 2.4-1.10/908 на звернення позивача, згідно з якою було роз`яснено позивачу підставу з якої ОСОБА_6 ОСОБА_7 ) був влаштований до центру соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради та вказано перелік документів, які має надати позивач для вирішення питання щодо передачі йому дитини. Також, у відповіді було роз`яснено подальшу процедуру повернення дитину з державного закладу.

11.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Кілійської районної державної адміністрації із зверненням, згідно з яким просив надати йому для ознайомлення всі матеріали щодо відібрання 15.09.2017 року органом опіки та піклування Кілійської райдержадміністрації його сина ОСОБА_8 та утримання його в Комунальному закладі Ізмаїльському реабілітаційному центрі з можливістю фотозйомки документів та повідомити підставу тримання у теперішній час його сина ОСОБА_8 в Комунальному закладі Ізмаїльському реабілітаційному центрі з наданням підтверджуючого документу.

29.12.2018 року Кілійською районною державною адміністрацією надано відповідь № Г-699 на звернення позивача, згідно з якою надати матеріали для фотозйомки документів не має можливості, оскільки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15 вересня 2017 року був влаштований до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради за заявою матері гр. ОСОБА_3 , у зв`язку із тяжким матеріальним становищем, а відомості про батька дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 були вказані зі слів матері. Враховуючи, що позивача рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23.10.2018 року визнано батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що повернення дитини на виховання батьків здійснюється на підставі висновку органу опіки та піклування, який складається за результатами розгляду даного питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації. Для можливості винесення питання на розгляд комісії позивачу було рекомендовано надати необхідні документи, проте, станом на 22.12.2018 року жодних документів надано не було, у зв`язку із чим неможливо розглянути питання про доцільність повернення дитини з державного закладу.

26.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Кілійської районної державної адміністрації із зверненням, згідно з яким просив: 1) належним чином розглянути його звернення від 07.12.2018 року та надати відповіді з усіх питань; 2)повідомити конкретну норму Закону, на підставі якої створено перешкоду для спілкування його з дитиною ОСОБА_11 , 2010 року народження; 3) повідомити Закон та статтю, на підставі якої його син продовжується утримуватись на теперішній час в державному закладі, а також, позбавлений волі та щасливого дитинства.

23.01.2019 року Кілійською районною державною адміністрацією надано відповідь № Г-692/2 на звернення позивача, згідно з якою відповідач зазначив, що звернення позивача від 07.12.2018 року було уважно розглянуто та надана відповідь, яку згідно поштового повідомлення позивач отримав. В відповіді на звернення Кілійською райдержадміністрацією було рекомендовано надати необхідні документи для розгляду питання щодо повернення йому сина. Станом на 22.01.2019 року необхідних документів позивачем не надано, у зв`язку із чим неможливо розглянути питання про доцільність повернення дитини з державного закладу. Також, відповідач вказав, що органи опіки та піклування в своїй роботі керуються діючими законодавчими актами, які пов`язані з захистом прав та інтересів дітей.

19.02.2019 року позивач надіслав на адресу Кілійської райдержадміністрації заяву про припинення перешкоджати йому спілкуватися з сином та передачу ОСОБА_2 батькові.

12.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Кілійської районної державної адміністрації, Ізмаїльсьокї міської ради, директора Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради ОСОБА_12 Емми Юріївни із зверненням, згідно з яким просив: 1) припинити протиправне утримання його сина, ОСОБА_2 та повернути дитину його батькові ОСОБА_1 ; 2) повідомити конкретну норму Закону, на підставі якої створено перешкоду для спілкування його з дитиною сином ОСОБА_11 , 2010 року народження; 3) повідомити Закон та статтю, на підставі якої його син продовжується утримуватись на теперішній час в державному закладі, а також, позбавлений волі та щасливого дитинства.

15.05.2019 року Ізмаїльська міська рада надала відповідь № Г-532 на звернення позивача від 12.04.2019 року (зареєстроване в Ізмаїльській міській раді 16.04.2019 року), згідно з якою малолітнього ОСОБА_13 , 15.05.2010 року буде влаштовано у сім`ю позивача у разі отримання згоди органу опіки та піклування Кілійської райдержадміністрації.

Згідно з ст. 1 ЗУ «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про звернення громадян», під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно зі ст. 8 ЗУ «Про звернення громадян», письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

Не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Суд зазначає, що з огляду на зміст звернень ОСОБА_1 від 07.12.2018 року, від 11.12.2018 року, від 26.12.2018 року, 12.04.2019 року, позивач звертався до відповідачів із заявами (клопотаннями).

Заява ж від 19.02.2019 року, на думку суду, за своєю правовою природою є скаргою, а не заявою (клопотанням), оскільки мітить лише вимогу, спрямовану до Кілійської райдержадміністрації.

Згідно з положеннями ст. 15 ЗУ «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про звернення громадян», скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Приписами ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян» передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Суд зазначає, що з огляду на встановлені судом обставини, Кілійська райдержадміністрація надала відповідь на звернення позивача від 07.12.2018 року у поновному обсязі з усіх питань, що містилися у зверненні та з роз`ясненням позивачу, які документи потрібно надати, щоб забрати дитину з комунального закладу.

Також, на думку суду, відповідач, Кілійська райдержадміністрація, надала повну відповідь на звернення позивача від 11.12.2018 року та не допустила під час розгляду звернення будь-яких порушень законодавства.

Щодо звернення ОСОБА_1 до Кілійської райдержадміністрації від 26.12.2018 року, суд зазначає, що Кілійською райдержадміністрацією розглянуто вказане звернення, тобто недопущено бездіяльності щодо не розгляду звернення, проте відповідь надано лише на п. 1 звернення, а щодо вимог позивача повідомити йому норми Закону, які є перешкодою для спілкування з сином та на підставі яких, його син перебуває в державному закладі, відповідач відповіді не надав.

Таким чином, суд робить висновок про наявність підстав для зобов`язання Кілійської райдержадміністрації надати ОСОБА_1 відповідь на пункти 2 та 3 звернення від 26.12.2018 року.

Як встановлено судом, 19.02.2019 року позивач звернувся до Кілійської райдержадміністрації із заявою, яка за змістом відповідає вимогам до скарги на дії Кілійської райдержадміністрації, у зв`язку із чим, суд зазначає, що з огляду на вимоги ст. 15 ЗУ «Про звернення громадян», Кілійська райдержадміністрація не може самостійно розглядати скарги на власні дії, а тому підстави для зобов`язання відповідача надати відповідь на заяву від 19.02.2019 року відсутні.

Суд зазначає, що оскільки Кілійська райдержадміністрація та директор Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Евель Емма Юріївна не надали відповідь на запит позивача від 12.04.2019 року, позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності зазначених відповідачів в частині ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 12.04.2019 року належать до задоволення.

З урахування викладеного, суд робить висновок про наявність підстав для зобов`язання Кілійської районної державної адміністрації, Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради надати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 12.04.2019 року.

При цьому, враховуючи, що відповідь Ізмаїльської міської ради № Г-532 від 15.05.2019 року не місить відомостей щодо п. 2 та п. 3 звернення від 12.04.2019 року, суд робить висновок про наявність підстав для зобов`язання Ізмаїльської міської ради надати ОСОБА_1 повну відповідь на пункти 2 та 3 звернення від 12.04.2019 року.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачів на його користь моральну шкоду у розмірі 60000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з положеннями статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

В пункті 9 зазначеної постанови Верховний Суд України зазначив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

З огляду на наведене, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

При цьому, суд зазначає, що позивач в адміністративному позові вказує, що моральна шкода йому завдана через втрату можливості спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні.

Разом з тим, суд закрив провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 в частині вимог про визнання протиправними дій відповідачів у перешкоджанні 05.12.2018 року спілкуванню ОСОБА_1 з дитиною, ОСОБА_2 , та перешкоджанні приймати участь у його вихованні, у тому числі із застосуванням наручників та позбавлення волі, а також триманні дитини в комунальному закладі та зобов`язання відповідачів утриматись від перешкоджання позивачу спілкуватися з дитиною, утриматись від тримання дитини в комунальному закладі та передати ОСОБА_2 його батькові.

Таким чином, оскільки судом приймається рішення лише в частині вимог, що стосуються подання ним звернень до відповідачів та отримання відповідей на зазначені звернення, а позивач не обґрунтовує власні моральні страждання не отриманням відповідей на звернення або отримання відповідей не у повному обсязі, суд робить висновок, що вказана вимога до задоволення не належить.

Крім того, суд зазначає, що позивач жодним чином не обґрунтовує розмір моральної шкоди в сумі 60000,00 гривень. При цьому, позивачем має бути доведено, а судом оцінено наявність та розмір такої шкоди в кожному окремому випадку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов належить до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 .

Зобов`язати Кілійську районну державну адміністрацію надати ОСОБА_1 відповідь на пункти 2 та 3 звернення від 26.12.2018 року.

Визнати протиправною бездіяльність Кілійської районної державної адміністрації, директора Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Евель Емми Юріївни щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 12.04.2019 року.

Зобов`язати Кілійську районну державну адміністрацію, Комунальний заклад «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради надати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 12.04.2019 року.

Зобов`язати Ізмаїльську міську раду надати ОСОБА_1 повну відповідь на пункти 2 та 3 звернення від 12.04.2019 року.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 )

Відповідач Кілійська районна державна адміністрація (вул. Миру, 44, м. Кілія, Одеська обл., 68300, ).

Відповідач Ізмаїльська міська рада (пр-кт. Суворова, 62, м. Ізмаїл, Одеська обл., 68600, ).

Відповідач Комунальний заклад «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради (вул. Кафедральна, буд. 20, м. Ізмаїл, Одеська обл., 68600, ).

Відповідач Директор Комунального закладу «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Евель Емма Юріївна (вул. Кафедральна, буд. 20, м. Ізмаїл, Одеська обл., 68600).

Повний текст рішення суду складений та підписаний судом 24.10.2019 року.

Суддя Н.В.Бжассо

.