Справа № 200/12489/19-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 жовтня 2019 р. Справа №200/12489/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Олішевська В.В., розглянувши заяву про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків Офісу великих платників податків ДФС, місцезнаходження: вул. Дегтярівська, 11Г, м. Київ, 04119

до відповідача: Держаного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», місцезнаходження: вул. Перемоги, буд. 9, м. Родинське, м. Покровськ, Донецька область, 85310

про: зупинення видаткових операції на рахунках Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» та зобов`язання відповідача виконати законні вимоги податкового керуючого, а саме надати первинні дані бухгалтерського та податкового обліку для встановлення фактичної (фізичної) наявності у платника податків описаного в податкову заставу майна (вугілля) та документального підтвердження його руху та залишків за даними бухгалтерського та податкового обліку, що ведеться платником податків станом на дату перевірки.

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2019 року о 10 год. 25 хв. Офіс великих платників податків ДФС звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з заявою до Держаного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про зупинення видаткових операції на рахунках Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» та зобов`язання відповідача виконати законні вимоги податкового керуючого, а саме надати первинні дані бухгалтерського та податкового обліку для встановлення фактичної (фізичної) наявності у платника податків описаного в податкову заставу майна (вугілля) та документального підтвердження його руху та залишків за даними бухгалтерського та податкового обліку, що ведеться платником податків станом на дату перевірки.

Відповідно ч. 2 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинна містити: найменування адміністративного суду; найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку заявника; найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку, якщо такий відомий, щодо сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою цієї статті; підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; перелік документів та інших матеріалів, що додаються; підпис уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ознайомившись зі змістом заяви про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунок платника податків, судом встановлено, що заявником у порушення вимог ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України не надано доказів сплати судового збору.

Заявником надано до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування зазначено, що податковим керуючим у відповідності до п.91.4 ст.91 Податкового кодексу України, складено акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим від 23.10.2019 року за формою передбаченою Порядком призначення та звільнення податкового керуючого значенням його функцій та повноважень затверджених наказом Міністерства фінансів України від 25.05.2017 року № 529. Оскільки фактично перешкоджанням платником податків виконанню податковим керуючим відбулось 23.10.2019 року, то граничним терміном подання даної заяви до суду, відповідно до норм КАС України, є 24 10 2019 року. Заявник вказує на те, що час сплати судового збору є тривалим, що зумовлено зупиненням операції з бюджетними коштами за всіма рахунками, кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету та економічної класифікації видатків бюджету, крім захищених, визначених Бюджети кодексом України, що підтверджується листами Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі. Контролюючий орган зазначає, що дії Управління ДКСУ у Печерському районі м. Києва не залежать від волі особи, яка звертається до суду. Заявник зазначає, що на теперішній час платіжне доручення про сплату судового збору ще не надійшло, але кошти на рахунку 2800, з якого відбувається сплата судового збору наявні, тому вважаємо, що в найближчий час судовий збір буде сплачено.

Розглянувши клопотання позивача суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8 липня 2011 року, судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За приписами ст. 2 вищевказаного Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Суд зазначає, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у

З наведеного вбачається, що якщо майновий стан особи не дає можливості оплатити судові витрати, суд на свій розсуд за клопотанням особи може прийняти одне з таких рішень:

- зменшити розмір належних до оплати судових витрат;

- звільнити особу від оплати судових витрат повністю або частково;

- відстрочити оплату судових витрат на визначений строк;

- розстрочити оплату судових витрат на визначений строк.

Таким чином, суд зазначає, що відстрочення особі сплату судового збору є правом, а не обов`язком суду та зважаючи на той факт, що ненадходження коштів (обов`язкових платежів) до Державного бюджету ускладнюють виконання державою своїх функцій, у тому числі і соціальних.

Крім того, відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зобов`язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Також, суд не приймає до уваги твердження відповідача стосовно того, що в найближчий час судовий збір буде сплачено, оскільки суду не надано доказів звернення до Державної казначейської служби України у Печерському районі щодо перерахунку коштів на сплату державного бюджету.

Окрім викладеного, суд вказує на те, що Кодексом адміністративного судочинства України визначений обмежений строк на звернення до суду з даними заявами та строк на розгляду таких заяв.

Отже, оскільки поняття «найближчий час» є невизначеним у часі, суд не приймає зазначене посилання позивача як належний доказ відстрочення сплати судового збору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Офісу великих платників податків ДФС про відстрочення сплати судового збору.

Суд вказує на те, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Згідно ч. 1 ст. 4 Законом України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 1921 грн.

З заяви вбачається, що заявник просить суд зупинити видаткові операції на рахунках Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» та зобов`язати відповідача виконати законні вимоги податкового керуючого, а саме надати первинні дані бухгалтерського та податкового обліку для встановлення фактичної (фізичної) наявності у платника податків описаного в податкову заставу майна (вугілля) та документального підтвердження його руху та залишків за даними бухгалтерського та податкового обліку, що ведеться платником податків станом на дату перевірки.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано: суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору встановлена - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» заявник не звільнено від сплати судового збору за подання даної заяви.

Таким чином, суд вказує на те, що позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру в сумі 1921 грн. за реквізитами вказаними на офіційному сайті Донецького окружного адміністративного суду.

Також, суд вказує на те, що п. 4 ч. 2 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у заяві визначаються підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника.

З матеріалів заяви встановлено, що 23 жовтня 2019 року податковим керуючим ОСОБА_1 Сергійовичем складено акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим № 9.

Відповідно до зазначеного акту встановлено, що податковий керуючий ОСОБА_2 призначений наказом Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 08.10.2019 року № 229 підтверджено факт перешкоджання Державним підприємством «Вугільна компанія «Краснолиманська» виконанню повноважень, визначених Податковим кодексом України, зокрема п. 91.3 ст. 91 Податкового кодексу України, п. 11 розділу 5 Наказу від 25.05.2017 року № 529 «Про затвердження Порядку призначення та звільнення податкового керуючого з визначенням його функцій та повноважень».

Суд вказує на те, що зазначений акт не містить інформації стосовно того де та в який час був складений зазначений вище акт.

Окрім того, до заяви заявником не надано доказів вручення зазначеного акту відповідачу.

Враховуючи те, що з заявами, передбаченими ч. 1 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України, заявник може звернутися до суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, відсутність в акті інформації стосовно часу складання вказаного акту, не дає можливості суду встановити коли спливає час звернення до суду з відповідною заявою.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що подання не відповідає вимогам статті 283 та частинам 3, 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини третьої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків.

Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів.

Повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 161, 243, 248, 256, 283, 294-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Офісу великих платників податків ДФС про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Заяву про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків Офісу великих платників податків ДФС до Держаного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про зупинення видаткових операції на рахунках Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» та зобов`язати відповідача виконати законні вимоги податкового керуючого, а саме надати первинні дані бухгалтерського та податкового обліку для встановлення фактичної (фізичної) наявності у платника податків описаного в податкову заставу майна (вугілля) та документального підтвердження його руху та залишків за даними бухгалтерського та податкового обліку, що ведеться платником податків станом на дату перевірки залишити без руху.

Встановити позивачу строк до 16 год. 00 хв. 24 жовтня 2019 року на усунення недоліків шляхом надання платіжного документу про сплату судового збору належного зразка та у належному розмірі, письмових пояснень стосовно того де та в який час був складений акт про перешкоджання платником податків виконання повноважень податковим керуючим від 23.10.2019 року № 9, та докази вручення зазначеного акту відповідачу. Якщо заявник здійснить усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом та надасть витребувані судом документи, позовна заява вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху надсилається особі, яка подала заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.В. Олішевська