Справа № 140/1891/19
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9416/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року (рішення ухвалене в м. Луцьк, судом під головуванням судді Смокович В.І. за правилами спрощеного провадження, повний текст рішення суду складено 29 липня 2019 року) у справі №140/1891/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, якою просив:

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо перерахунку та виплати йому пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 25 квітня 2019 року, з урахуванням уже виплачених сум.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 , обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням уже виплачених сум, за період із 25 квітня 2019 року по 30 червня 2019 року.

У задоволенні позову в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , обчисленої із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням уже виплачених сум, із 01 липня 2019 року відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції помилково не взято до уваги те, що позивач з 12.01.2016 року та на дату звернення до відповідача з питань перерахунку - 14.05.2019 року, перебував на обліку у Луцькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України як одержувач пенсії по віку. За заявою від 09.07.2019 року позивач був переведений на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". А отже, і перерахунок пенсії проведено згідно ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та постанови Кабінету Міністрів України №543 від 26.06.2019 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» з 09.07.2019 року. Тому головним управлінням позивачу проведено перерахунок пенсії по інвалідності обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року з моменту набуття права на такий перерахунок (заява від 09.07.2019 року). Таким чином, вимога позивача є безпідставною, а головне управління фонду в області, при перерахунку йому пенсії правильно застосувало норми чинного законодавства.

Відтак, рішення суду в частині вимог у задоволенні яких відмовлено позивачу не оскаржується, а відповідно не є предметом апеляційного перегляду.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

17 жовтня 2019 року відповідач покликаючись на ч. 3 ст. 294 КАС України звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у відкритому судовому засіданні.

Жодних обґрунтувань причин необхідності розгляду названої апеляційної скарги у відкритому судовому засіданні та не можливості викладення відповідачем правової позиції в письмовій формі, або неможливості розгляду справи в порядку письмового провадження через відсутність у справі певних доказів не зазначено.

При цьому, зміст ч. 3 ст. 294 КАС України на яку покликається відповідач, як на правову підставу розгляду апеляційної скарги у відкритому судовому засіданні, стосується переліку ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги.

Колегією суддів враховано що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду вказаної справи у судовому засіданні, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11 червня 1987 року був призваний Луцьким ОМВК із ціллю виконання обов`язку по ліквідації аварії на ЧАЕС. У період із 11 червня по 25 серпня 1987 року виконував обов`язки по ліквідації аварії на ЧАЕС. Вказані обставини стверджуються довідкою Луцького районного військового комісаріату № 719, військовим квитком серії НОМЕР_1 , довідкою військової частини № 43187 від 25 серпня 1987 року (а.с.12-14). У результаті ОСОБА_1 отримав статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, втрату професійної працездатності на 60%, інвалідність ІІІ групи (а.с.8-10).

Позивач перебуває на обліку у Луцькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію по інвалідності, унаслідок захворювання, пов`язаного із роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

14 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Луцького об`єднаного УПФ у Волинській області із заявою про перерахунок та виплату із 01 жовтня 2017 року пенсії, обчисленої із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.17-18). У заяві позивач посилався на Рішення Конституційного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 3-14/2019(402/19, 1737/19), яким словосполучення "дійсної строкової" у частині третій статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визнано неконституційним.

31.05.2019 року листом Головне управління ПФУ у Волинській області № 523/К-01 відмовило позивачу у такому перерахунку у зв`язку із відсутністю права на такий перерахунок в останнього. Щодо посилання ОСОБА_1 на Рішення Конституційного Суду від 25 квітня 2019 року відповідач зазначив, що вказане рішення не містить положень щодо порядку його виконання (а.с.19).

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що із урахуванням вимог частини третьої статті 59 Закону 851, рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року, та підзаконних нормативно-правових актів - Постанови КМ України від 15 листопада 2017 pоку № 851 "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Постанови КМ України від 23 листопада 2011 pоку № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у позивача саме із 25 квітня 2019 року виникло право (яке треба заявити пенсійному органу) на перерахунок та виплату пенсії, обчисленої із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, як ліквідатора наслідків Чорнобильської катастрофи, унаслідок чого став інвалідом ІІІ групи. Водночас, відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , обчисливши її із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати за спеціальною формулою, встановленої законом на 1 січня відповідного року, із 01 липня 2019 року. Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням уже виплачених сум, за період із 25 квітня 2019 року по 30 червня 2019 року.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Дослідивши доводи апеляційної скарги відповідача з приводу безпідставності задоволення позову про перерахунок та виплату пенсії позивачу, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 25.04.2019 року по 30.06.2019 року, колегією суддів встановлено наступне.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 15 вказаного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Закон України №796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 59 цього Закону визначено порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Частиною третьою зазначеної статті було передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Водночас 25.04.2019 Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) (№1-р(II)/2019), яким вирішено:

1) визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю;

2) словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону №796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" №2136-VIII від 13.07.2017.

Отже, вимога частини третьої статті 59 Закону України №796-XII щодо участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби втратила чинність з 25.04.2019.

Враховуючи приведені вище положення частини третьої статті 59 Закону №796-XII позивач, починаючи з 25.04.2019 наділений правом щодо альтернативи у виборі порядку обчислення розміру виплачуваної йому пенсії, зокрема:

- шляхом отримання пенсії по інвалідності, яка обчислена відповідно до норм цього ж Закону (Частиною 1 та 3 статті 54 Закону №796-XII встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань);

- або шляхом отримання пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Досліджуючи доводи відповідача про те, що судом першої інстанції помилково не взято до уваги те, що позивач з 12.01.2016 року та на дату звернення до відповідача з питань перерахунку - 14.05.2019 року, перебував на обліку у Луцькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України як одержувач пенсії по віку, а лише за заявою від 09.07.2019 року був переведений на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", то колегія суддів зазначає таке.

Із змісту листа Головного управління ПФУ у Волинській області № 523/К-01 вбачається, що наведена відповідачем в апеляційній скарзі підстава, з приводу перебування позивача на пенсії по віку та подання позивачем заяви за невстановленою формою не була правовою підставою для відмови позивачу у виплаті пенсії відповідно до частини 3 ст. 59 Закону України N796-XII .

Відповідно до змісту частини 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Водночас, як слідує із листа Головного управління ПФУ у Волинській області № 523/К-01 від 31.05.2019 року, в якому управління зазначає, що позивач перебуває на обліку в Луцькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України як одержувач пенсії по ІІІ групі інвалідності, захворювання яке пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.19). Таким чином, з вказаної відповіді сам відповідач - Головне управління ПФУ у Волинській області констатував факт отримання позивачем пенсії по інвалідності станом на момент його звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії.

Окрім того, із змісту частини 3 ст. 59 Закону України N796-XII слідує, що обчислення пенсії по інвалідності відповідно до цього Закону з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року здійснюється за бажанням осіб на яких поширюється дія вказаного Закону.

Колегію суддів встановлено, що на позивача поширюються положення частини 3 ст. 59 Закону України N796-XII, своє волевиявлення про виплату зазначеного виду пенсії позивач висловив у своїй заяві адресованій відповідному органу пенсійного фонду 14.05.2019року, а відтак саме з вказаної дати позивач набув право на виплату пенсії відповідно до частини 3 ст. 59 Закону України N796-XII .

Натомість, суд першої інстанції задовольняючи позов про виплату позивачу вказаного виду пенсії з 25.04.2019року на вказані положення не зважив у зв`язку з чим безпідставно зобов`язав відповідача здійснювати перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період із 25 квітня 2019 року по 13.05.2019року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням уже виплачених сум, за період із 25 квітня 2019 року по 30 червня 2019 року, слід скасувати.

Ухвалити у названій частині нове судове рішення (постанову), яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, обчислену з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 14 травня 2019 року по 30 червня 2019 року, з врахуванням проведених виплат.

Стосовно ж прийнятого рішення про визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 , обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", то з огляду на приведені положення законодавства та фактичні обставини справи доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності судового рішення у названій частині.

В частині позовних вимог, у задоволенні яких позивачу було відмовлено, то рішення суду першої інстанції в обумовленій частині не є предметом апеляційного перегляду. Відтак, у вказаній частині правова оцінка названому рішенню суду судом апеляційної інстанції не надається.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийняття судового рішення в оскаржуваній частині не в повній мірі правильно застосовано норми матеріального права, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги відповідача з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328, ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року у справі №140/1891/19 скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням уже виплачених сум, за період із 25 квітня 2019 року по 30 червня 2019 року.

Ухвалити у названій частині нове судове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, обчислену з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 14 травня 2019 року по 30 червня 2019 року, з врахуванням проведених виплат.

В решті рішення суду в частині, яка оскаржувалась залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 24 жовтня 2019 року.