Справа № 2-а-11383/08/1970
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8962/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Гуляка В.В.,

секретаря судового засідання Цар М.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Мартиць О.І.) щодо заміни сторони виконавчого провадження, постановлену в м.Тернополі о 16 год. 35 хв. 07 серпня 2019 року, повне судове рішення складено 07 серпня 2019 року, у справі №2-а-11383/08/1970 за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціальної політики Тернопільської міської ради про стягнення недоплаченої разової грошової допомоги, встановленої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,

В С Т А Н О В И В:

19.07.2019 ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме стягувача ОСОБА_2 , яка померла, на стягувача - ОСОБА_1 .

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року в задоволенні заяви відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні докази виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 24.01.2011 у справі №2-а-11383/08/1970.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року та прийняти нове рішення, яким заяву задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що наявною в матеріалах справи копією заповіту підтверджується, що заявник є племінником померлої. Скаржник вказує, що в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень знайдено виконавче провадження №51417642 за виконавчим листом №2-а-11383/08/1970 виданим 24.01.2011. Зазначає, що заміна сторони правонаступником допускається на будь-якій стадії судового процесу.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, належними чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 230 КАС України секретарем забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2008 року у справі №2-а-11383/08/1970, яка набрала законної сили, задоволено позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціальної політики Тернопільської міської ради про стягнення недоплаченої разової грошової допомоги, встановленої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», визнано дії управління праці та соціальної політики Тернопільської міської ради щодо виплати разової грошової допомоги у 2007 році у розмірі меншому ніж визначено Законом України №3551-ХІІ від 22.10.1993 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» протиправними і стягнуто з Управління праці та соціальної політики Тернопільської міської ради на користь ОСОБА_2 недоплачену разову грошову допомогу як учаснику війни за 2007 рік у розмірі 1163 грн. з коштів, виділених на такі цілі.

19 липня 2019 року судом першої інстанції зареєстрована заява ОСОБА_1 від 18.07.2019 про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціальної політики Тернопільської міської ради про стягнення недоплаченої разової грошової допомоги, встановленої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Подана заява мотивована тим, що виконавчий лист №2-а-11383/08/1970, виданий на підставі постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2008 року, пред`явлений до виконання, однак вказане судове рішення не виконано. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, а ОСОБА_1 є племінником померлої та спадкоємцем невиплачених коштів, тому виникла необхідність замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з вимогами частини 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 та частини 5 статті 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї з сторін (стягувача або боржника) та полягає у вступі на її місце правонаступника. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво може бути універсальним (до правонаступника переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше) або частковим (від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі суб`єктивні права або обов`язки, зокрема, у результаті відступлення права вимоги).

Підставою правонаступництва може бути смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу.

Необхідними передумовами заміни судом сторони виконавчого провадження, є, зокрема, факт відкриття виконавчого провадження у встановленому законодавством порядку, набуття сторонами у справі, рішення в якій підлягає примусовому виконанню, статусу сторін виконавчого провадження (стягувача, боржника), а також факт вибуття сторони (смерть громадянина, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу) та перехід її прав і обов`язків до іншої фізичної або юридичної особи.

З матеріалів справи встановлено, що 24.01.2011 Тернопільським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у адміністративній справі №2-а-11383/08/1970.

Згідно з долученим скаржником до апеляційної скарги витягом з Єдиного державного реєстру виконавчого провадження вказаний виконавчий лист 13.06.2016 зареєстрований Управлінням ДВС Головного управління юстиції м.Київ.

Вказана інформація підтверджується і даними з Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, який є складовою частиною автоматизованої системи виконавчого провадження, в якій здійснюється облік рішень, виконання яких гарантується державою, інвентаризація заборгованості за цими рішеннями та їх передача до органу Казначейств.

Інформація про смерть ОСОБА_2 підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть від 08.09.2017 серії НОМЕР_1 .

Статтею 1227 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, право на отримання заборгованості з соціальних виплат правонаступник має у випадку, якщо такі були присуджені померлому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак останнім не отримані.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина 1 статті 1272 ЦК України).

Відповідно до пункту 2.1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок №296/5) спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Згідно із пунктом 3.1 глави 10 розділу II Порядку №296/5 право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття.

До матеріалів справи долучено копію заповіту, згідно з яким ОСОБА_2 все майно заповідає ОСОБА_1 , однак докази прийняття спадщини заявником в матеріалах справи відсутні, як і належні докази того, що такий є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 Наявні в матеріалах справи документи лише підтверджують право скаржника на отримання спадщини після смерті ОСОБА_2 за заповітом, а не прийняття такої.

Оскільки документи, які б підтверджували прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_2 як на час розгляду заяви в суді першої інстанції, так і на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції заявником не подано, а тому підстави вважати його правонаступником відсутні.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу, вірно відмовив у задоволені заяви про заміну сторони виконавчого провадження, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував норми процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 312, 316, 321, 325, 379, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі №2-а-11383/08/1970 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
В. В. Гуляк
Повне судове рішення складено 22.10.2019