Справа № 300/1317/19
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9195/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Гудима Л.Я.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області,

на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року (суддя - Гундяк В.Д., час ухвалення - не вказаний, місце ухвалення - м.Івано-Франківськ, дата складання повного тексту - 17.07.2019 року),

в адміністративній справі №300/1317/19 за позовом ОСОБА_1 до Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області,

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У червні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області, в якому просив: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неповного надання публічної інформації за запитом про доступ до публічної інформації від 17.05.2019 р.; 2) зобов`язати відповідача надати достовірну, точну та повну інформацію згідно запиту про доступ до публічної інформації від 17.05.2019 р..

Відповідач Вигодська селищна рада Долинського району Івано-Франківської області позову не визнав, у суді першої інстанції подав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області щодо ненадання публічної інформації за запитом ОСОБА_1 від 17.05.2019 року в частині надання інформації про заробітну плату селищного голови ОСОБА_2 .. Зобов`язано Вигодську селищну раду Долинського району Івано-Франківської області надати публічну інформацію за запитом ОСОБА_1 від 17.05.2019 року в частині надання інформації про заробітну плату селищного голови ОСОБА_2 за 1 квартал 2019 року. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 384,20 грн. судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 1300 грн. судових витрат в частині витрат на правничу (правову) допомогу.

З цим рішенням суду першої інстанції від 17.07.2019 року не погодився відповідач Вигодська селищна рада Долинського району Івано-Франківської області та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду в частині задоволення позову прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, з передчасними висновками, які не грунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апеллянт зазначає, що з урахуванням положень ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до публічної інформації належать відомості, які отримані відповідачем при виконанні покладених на нього законом повноважень. Зазначає апелянт, що інформація, яку запитував позивач не є готовим продуктом, створеним при виконанні відповідачем своїх повноважень, не має ознак публічної інформації, не булла отримана чи створена в процесі виконання Вигодською селищною радою повноважень, визначених законодавством. Звертає увагу апелянт, що запитувані відомості є предметом, що виник у зв`язку зі здійсненням трудових відносин між відповідачем та його посадовими особами і має внутрішньовідомчий характер. Також, вважає апелянт, що судом першої інстанції безпідставно відшкодовано позивачу витрати на правову допомогу. Вказує апелянт на те, що договір про надання правової допомоги від 15.05.2019 р., а також ордер серії ІФ №072795 від 15.05.2019 року про надання правової допомоги ОСОБА_1 , не можуть слугувати належним підтвердженням того, що понесені позивачем витрати пов`язані саме з розглядом даної адміністративної справи, оскільки мали місце до виникнення спірних правовідносин між позивачем та відповідачем.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить рішення суду від 17.07.2019 року в частині задоволення позову та стягнення на користь ОСОБА_1 1300 грн. витрат на правову допомогу - скасувати, в задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 17.05.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області із запитом про доступ до публічної інформації, в якому, відповідно до ст.34 Конституції України, ст.5, 14, 20, 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації», просив надати письмову інформацію, а саме: 1) декларацію про доходи селищного голови ОСОБА_2 за 2015-2018 роки; 2) заробітну плату селищного голови за 1-ий квартал 2019 року (а.с. 14).

20.05.2019 року Вигодською селищною радою листом №36 відмовлено у задоволенні запиту про доступ до публічної інформації від 17.05.2019 р., та вказано, що відповідач відповідно до його компетенції, не володіє інформацією щодо якої зроблено запит (а.с. 13).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання публічної інформації про заробітну плату селищного голови за 1 квартал 2019 року та зобов`язання таку інформацію позивачу надати.

Так, відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 34 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Також судом першої інстанції вірно зазначено, що відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації, здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації врегульовані Законом України «Про інформацію» та Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Так, відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про інформацію» встановлено право кожного на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно ст.3 цього Закону визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (ч.1 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Розпорядниками інформації, відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Згідно п.6 ч.1 ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Частиною 1 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у випадках коли розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит та інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона має бути заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

З матеріалів справи видно, що позивач ОСОБА_1 у своєму запиті від 17.05.2019р. просив надати письмову інформацію, зокрема, про заробітну плату селищного голови ОСОБА_2 за 1 квартал 2019 року.

З цього приводу, судом першої інстанції вірно враховано, що згідно ч.5 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про протиправність відмови відповідача у наданні позивачу інформації про заробітну плату селищного голови ОСОБА_2 за 1 квартал 2019 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що вказана інформація не є публічною - необгрунтовані та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість та об`єктивність висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Крім цього, колегія суддів враховує, що рішення суду першої інстанції від 17.07.2019 року щодо відмови у задоволенні решта частини позовних вимог, позивачем не оскаржено в апеляційному порядку.

Судом першої інстанції також вірно враховано вимоги ст.139 КАС України щодо розподілу судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

Зокрема, суд першої інстанції вірно зазначив та врахував, що витрати по підготовці та направленні запиту на інформацію не є витратами, пов`язаними з розглядом справи в розумінні ст.134 КАС України.

При цьому, відповідно до акту виконаних робіт, позивачу була надана правова допомога шляхом написання адміністративного позову.

Таким чином, судом першої інстанції вірно визначено, та перевірено судом апеляційної інстанції, розмір витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає відшкодуванню на користь позивача в розмірі 1300 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду від 17.07.2019 року винесене з дотриманням норм матеріального права та процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Згідно п.2 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Також, статтею 263 КАС України визначено, що справою незначної складності являється, зокрема, справа щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області - залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року в адміністративній справі №300/1317/19 за позовом ОСОБА_1 до Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом строку визначеного статтею 329 КАС України.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Л. Я. Гудим
Повний текст постанови складено 23.10.2019 року