Справа № 1.380.2019.000996
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9360/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Качмара В. Я., Курильця А. Р.

з участю секретаря судового засідання - Михальської М. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року у справі № 1.380.2019.000996 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ромус-Поліграф" до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, -

суддя в 1-й інстанції Крутько О. В.,

час ухвалення рішення 25.07.2019 року, 09:59 год,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 30.07.2019 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ТОВ Ромус-Поліграф звернулося в суд з позовом до відповідача - Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25 жовтня 2018 року №, яким позивачу визначено штраф у розмірі 31869,27 грн., а саме: 10% штрафу від узгодженої суми податкового зобов`язання, сплаченої із затримкою.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у Львівській області від 25 жовтня 2018 року №.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що ТОВ Ромус-Поліграф порушено терміни сплати узгоджених податкових зобов`язань з ПДВ, зокрема на суму 318692,70 грн., оскільки такі узгоджені суми податкових зобов`язань з ПДВ сплачені платником податків з порушенням строку сплати до 30 календарних днів. Таким чином, податковим органом на підставі п.126.1 ст.126 ПК України до платника податків застосовані штрафні санкції на суму 31869,27 грн. у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу (318692,70 грн. * 10%). Таким чином, спірне податкове повідомлення-рішення прийнято правомірно. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що у позивача відсутній обов`язок сплати грошового зобов`язання з ПДВ та штрафних санкцій на підставі договору ГУ ДФС у Львівській області №35 від 04 жовтня 2017 року про розстрочення податкового боргу (ст.100 ПК України) та податкового повідомлення-рішення від 01 червня 2013 року №001182210/12164, яке визнане протиправним та скасоване постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2018 року у справі №813/4706/13-а (за нововиявленими обставинами), яка набрала законної сили. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Представник відповідача (апелянта) Добровольська Ю. Р. у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача Пилип`як О. П. у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 жовтня 2018 року Головне Управління ДФС у Львівській області провело камеральну перевірку ТОВ Ромус-Поліграф з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з ПДВ.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ Ромус-Поліграф вимог п.57.1 ст.57, п.203.2 ст.203 ПК України в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість: підприємством сплачено узгоджену суму податкового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із затримкою.

За результатами перевірки складено акт №000080/13-01-51-12/25551379 від 25 жовтня 2018 року.

25 жовтня 2018 року на підставі вказаного акта ГУ ДФС у Львівській області прийняло податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу визначено штраф у розмірі 31869,27 грн., а саме: 10% штрафу від узгодженої суми податкового зобов`язання, сплаченої із затримкою.

Позивач скористався правом досудового врегулювання цього податкового спору, разом з тим, рішенням ДФС України №141/6/99-99-11-06-01-25 від 11 січня 2019 року скаргу ТОВ Ромус-Поліграф залишено без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення без змін.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача відсутній обов`язок сплати грошового зобов`язання з ПДВ та штрафних санкцій відповідно до договору ГУ ДФС у Львівській області №35 від 04 жовтня 2017 року про розстрочення податкового боргу та податкового повідомлення-рішення №/12164 від 01 червня 2013 року, а тому спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до приписів п.21.1.1 ст.21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

П.21.1.2 -21.1.4 ст.21 ПК України передбачає, що посадові особи контролюючих органів зобов`язані забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Як вбачається із спірного податкового повідомлення-рішення, податковий орган застосував до позивача штрафні санкції, передбачені ст.126 ПК України за несвоєчасну сплату останнім узгодженого податкового зобов`язання з ПДВ (податкового боргу).

Згідно з пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України грошове зобов`язанню платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.31.1 ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).

П.57.3 ст.57 ПК України передбачає, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними, зокрема, у пп.54.3.2 п.54.3 ста.54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п.87.9 ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст.95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених п.126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Матеріалами справи, а саме: розрахунком штрафної санкції до акту камеральної перевірки №000080/13-01-51-12/25551379 від 25 жовтня 2018 року підтверджується, що штрафна санкція, передбачена ч.1 ст.126 ПК України, застосована до позивача за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з ПДВ на загальну суму 417628, 52 грн., сплата вказаного грошового зобов`язання відстрочена на підставі договору ГУ ДФС у Львівській області №35 від 04 жовтня 2017 року про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) (ст.100 ПК України).

Судом першої інстанції встановлено, що податковий борг за вказаним договором про розстрочення податкового боргу виник на підставі податкового повідомлення-рішення №/12164 від 01 червня 2013 року, яким збільшено позивачу грошове зобов`язання за платежем ПДВ у сумі 219517,15 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 109758,60 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення №/12164 від 01 червня 2013 року оскаржено ТОВ Ромус-Поліграф в судовому порядку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2013 року у справі №813/4706/13-а у задоволенні адміністративного позову ТОВ Ромус-Поліграф відмовлено повністю.

Вказане судове рішення переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою ТОВ Ромус-Поліграф.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2018 року скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2013 року у справі №813/4706/13-а та прийнято нове рішення, яким визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області № /12164 від 01 червня 2013 року.

Постанова суду набрала законної сили 19 березня 2018 року.

Відповідно до п.57.4 ст.57 ПК України пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому ст.43 цього Кодексу.

Згідно з п.129.2 ст.129 ПК України у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

За таких обставин, враховуючи скасування у судовому порядку податкового повідомлення - рішення № /12164 від 01 червня 2013 року, суми грошових зобов`язань за таким податковим повідомленням - рішенням підлягають виключенню, разом із пенею нарахованою на такі зобов`язання, з облікової картки платника податків, а кошти які зараховані в якості погашення зобов`язання за такими рішенням підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому ст.43 ПК України.

Згідно з пп.60.1.4 п.60.1 ст.60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Відповідно до п.60.5 ст.60 ПК України у випадках, визначених пп.60.1.4 п.60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що податкове повідомлення-рішення № /12164 від 01 червня 2013 року вважається відкликаним з 19 березня 2018 року і не може вважатися узгодженим грошовим зобов`язанням, а тому, відповідно, не можуть бути нараховані штрафні (фінансові) санкції за несвоєчасну сплату скасованого судом податкового зобов`язання.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у ТОВ Ромус-Поліграф відсутній обов`язок сплати грошового зобов`язання з ПДВ та штрафних санкцій згідно з договором ГУ ДФС у Львівській області №35 від 04 жовтня 2017 року про розстрочення податкового боргу та податкового повідомлення-рішення №/12164 від 01 червня 2013 року, тому застосування штрафної санкції за несвоєчасну сплату такого зобов`язання свідчить про протиправність прийняття спірного податкового повідомлення - рішення і є підставою для його скасування.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що збільшення суми грошового зобов`язання (шляхом прийняття оскаржуваного податкового повідомлення- рішення) порушує право позивача мирно володіти своїм майном, визначення якого міститься у Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року, яка є частиною національного законодавства України згідно із ст.9 Конституції України.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року у справі № 1.380.2019.000996 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 21 жовтня 2019 року.