Справа № 280/1216/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 вересня 2019 року Справа № 280/1216/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 81; )

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11-Г; ),

Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська, буд. 11-А; )

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення бюджетного відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

21.03.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» (далі відповідач або ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ») до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі відповідач-1 або Офіс ВПП ДФС), Управління державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Офісу ВПП ДФС щодо не внесення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» заборгованість з відшкодування податку на додану вартість в сумі 358720,00 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» пеню на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, що дорівнює 34814,51 грн.

Ухвалою суду від 25.03.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 01.04.2019 позивачем надано документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою суду від 01.04.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі № 280/1216/19 та призначено підготовче судове засідання на 25.04.2019.

Ухвалою суду від 25.04.2019 відкладено підготовче судове засідання на 22.05.2019.

Ухвалою суду від 14.05.2019 виправлено описки в ухвалі суду від 25.04.2019.

Ухвалою суду від 20.05.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів та відкладено підготовче судове засідання на 25.06.2019.

Ухвалою суду від 25.06.2019 замінено неналежного відповідача - Управління державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області на належного - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі відповідач-2 або ГУДКСУ у м. Києві), прийнято до розгляду уточнену позовну заяву від 04.06.2019, а також відкладено підготовче судове засідання на 24.07.2019.

Ухвалою суду від 24.07.2019 відкладено підготовче судове засідання на 21.08.2019.

Ухвалою суду від 21.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 23.09.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» у встановленому порядку подано до Запорізького управління Офісу ВПП України декларацію з податку на додану вартість, в якій задекларовано до бюджетного відшкодування від`ємне значення податку на додану вартість за жовтень 2017 року в сумі 358720,00 грн., а також подано відповідну заяву про повернення суми бюджетного відшкодування. Зазначає, що актом перевірки №6/28-10-47-06/00186536 від 18.01.2018 встановлено, що сума бюджетного відшкодування за жовтень 2017 року у розмірі 358720,00 грн. заявлена в порушення позивачем вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06.02.2018, яким зменшено суму бюджетного відшкодування за жовтень 2017 року на загальну суму 358720,00 грн. Вказує, що підприємство не погодилось з правомірністю прийняття податкового повідомлення-рішення № від 06.02.2018 та оскаржило його в судовому порядку, а рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі №808/540/18 вищевказане рішення було скасовано та підтверджено право платника податків на бюджетне відшкодування на суму 358720,00 грн. Разом з тим, не зважаючи на підтвердження права підприємства на отримання бюджетного відшкодування, відповідачами в порушення вимог податкового законодавства України узгоджена сума бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не включена, а зазначена сума не перерахована на поточний рахунок платника податків. За таких обставин, позивач просить суд стягнути на його користь суму бюджетного відшкодування та пеню за несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Офісу ВПП ДФС проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві. В обґрунтування заперечень посилається на те, що бюджетне відшкодування не було реалізовано контролюючим органом з тих підстав, що судове оскарження по справі №808/540/18 не закінчено, оскільки Офісом ВПП подано апеляційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №808/540/18. Також, відповідач-1 вказує на те, що 21.12.2016 Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» №1797-VІІІ, який набрав чинності з 01.01.2017. Зазначає, що вказаним Законом був змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування, який наразі не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Відповідач зазначає, що порядок бюджетного відшкодування не передбачає бюджетного відшкодування ПДВ у спосіб судового стягнення, відшкодування з Державного бюджету України податку на додану вартість є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Від ГУДКСУ у м.Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. Зазначив, що Казначейство здійснює бюджетне відшкодування на підставі даних Реєстру заяв, що містяться в інформаційному ресурсі Мінфіну, а також з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України та п. 55 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Вказує, що враховуючи закріплений у чинному законодавстві України порядок відшкодування податку на додану вартість та той факт, що інформація від ДКСУ з Реєстру заяв по узгодженим сумам бюджетного відшкодування по ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» до Головного управління Казначейства не надходила, відповідно у відповідача не було підстав для перерахування. Просить врахувати відзив при розгляді справи.

Всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачем подано до Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС декларацію з податку на додану вартість, в якій було задекларовано до бюджетного відшкодування від`ємне значення податку на додану вартість за жовтень 2017 року в розмірі 358720,00 грн., а також подано відповідну заяву про повернення суми бюджетного відшкодування.

В період з 26.12.2017 по 17.01.2018, на підставі пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, Запорізьким управлінням Офісу проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності декларування від`ємного значення податку на додану вартість по декларації за жовтень 2017 року, яке становить більше 100 тисяч гривень, відображеного в податковій декларації з ПДВ за жовтень 2017 року, про що складено акт №6/28-10-47-06/00186536 від 18.01.2018.

Актом перевірки №6/28-10-47-06/00186536 від 18.01.2018 було встановлено, що сума бюджетного відшкодування за жовтень 2017 року у розмірі 358720,00 грн. була заявлена в порушення позивачем вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту по декларації за жовтень 2017 року на суму 358720,00 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку по декларації за жовтень 2017 року на суму 358720,00 грн.

На підставі вищезазначеного акту було винесено податкове повідомлення-рішення № від 06.02.2018, яким було зменшено суму бюджетного відшкодування по декларації за жовтень 2017 року на загальну суму 358720,00 грн.

21.06.2018 Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду по справі №808/540/18 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 06.02.2018.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2018 апеляційну скаргу Офісу ВПП ДФС повернуто скаржнику, у зв`язку із чим рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі №808/540/18 набрало законної сили.

Отже, достовірність нарахування суми ПДВ, заявленої до бюджетного відшкодування згідно з податковою декларацією за жовтень 2017 року, підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, у зв`язку з чим грошові кошти в сумі 358720,00 грн. підлягають відшкодуванню з Державного бюджету на користь позивача.

27.02.2019 позивач звернувся до Запорізького управління Офісу ВПП ДФС з вимогою (копія листа № 115-31 наявна в матеріалах справи) внести суму бюджетного відшкодування по декларації за жовтень 2017 в розмірі 358720,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Проте, на час звернення із цим позовом до суду відповідь не надано, сума бюджетного відшкодування по декларації за жовтень 2017 року в розмірі 358720,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не внесена та, відповідно, не відшкодована.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить із того, що з 01.01.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яким внесено зміни, зокрема до ст. 200 Податкового кодексу України (далі ПК України).

Так, згідно з пп. 200.7.1, п. 200.7 ст. 200 ПК України, формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до пп. 200.7.2, п. 200.7 ст. 200 ПК України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно з пп. 200.7.2 п. 200.7 ПК України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

На підставі п. 200.15 ст. 200 ПК України, у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Порядок узгодження зазначеної у заяві суми бюджетного відшкодування закріплений в п. 200.12 ст. 200 ПК України.

Пунктом 200.12. ст. 200 ПК України, зокрема, визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (п. 200.13 ст. 200 ПК України).

Вказані норми ст. 200 ПК України узгоджуються з п. 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 №26 (далі - Порядок №26), який набрав чинності 01.04.2017.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру (п. 6 Порядку №26).

Інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку. Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду орган ДФС на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку (п. 7 Порядку №26).

Відповідно до п. 12 Порядку №26, узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Казначейство здійснює бюджетне відшкодування на підставі даних Реєстру, що містяться в інформаційному ресурсі Мінфіну, а також з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України та пункту 55 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (п. 14 Порядку №26).

Отже, оскільки на час виникнення права у позивача на повернення суми бюджетного відшкодування та на час прийняття рішення по даній справі, діє Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, який формується в автоматичному режимі на підставі баз даних ДФС та Казначейства, оскільки бюджетне відшкодування відбувається в автоматичному режимі, а Офісом ВПП ДФС не були вчинені дії щодо внесення даних щодо узгодженої суми податку на додану вартість, позовні вимоги що стягнення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 358720,00 грн. безпосередньо з Державного бюджету України є передчасними та такими, що суперечать порядку відшкодування передбаченому у Податковому кодексі України, в зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що безпосереднє стягнення бюджетного відшкодування з Державного бюджету України можливе лише за умови відсутності в державі механізму його відшкодування та не можливості відновлення порушених прав платника податків в інший спосіб, разом з тим до суду не надано доказів на підтвердження того, що на даний час відшкодування ПДВ у порядку встановленому Податковим кодексом України не здійснюється, як і не надано доказів на підтвердження того, що у разі внесення контролюючим органом до Реєстру відповідної інформації позивачу буде відмовлено у повернені належного бюджетного відшкодування.

В свою чергу, для захисту прав та законних інтересів позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Офіс ВПП ДФС внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідних даних щодо відшкодування ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» суми податку на додану вартість у розмірі 358720,00 грн.

Щодо стягнення пені, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Згідно п. 200.15 ст. 200 ПК України, після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Відповідно до п. 200.13 ст. 200 ПК України, на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Суд зазначає, що процедура судового оскарження податкового повідомлення-рішення № від 06.02.2018 закінчилась 24.09.2018 із набранням законної сили рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2018 у справі №808/540/18.

При цьому, суд відхиляє посилання контролюючого органу на те, що процедура судового оскарження податкового повідомлення-рішення на даний час не завершилась, оскільки такі доводи суперечать положенням ст. 255 КАС України.

Так, відповідно до положень ст. 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Судом встановлено, що Офіс ВПП ДФС скористався правом на апеляційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2018 у справі №808/540/18, однак ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2018 апеляційну скаргу було повернуто скаржнику.

Отже, із поверненням апеляційної скарги рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2018 у справі №808/540/18 набуло статусу такого, що набрало законної сили.

При цьому, дійсно, особа, апеляційну скаргу якої повернуто, не позбавлена права звернутися повторно з апеляційною скаргою після усунення її недоліків, проте подача повторно апеляційної скарги жодним чином не впливає на факт набрання законної сили рішенням суду. Винятком може бути виключно та обставина коли за результатами повторної подачі апеляційної скарги апеляційним судом було відкрито апеляційне провадження та розглянуто апеляційну скаргу по суті.

Разом з тим, ані станом на дату виникнення у контролюючого органу обов`язку щодо наповнення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про позивача як такого, що має право на відшкодування коштів на суму 358720,00 грн. так і станом на дату на вирішення по суті даної адміністративної справи, апеляційне провадження у справі №808/540/18 не відкрито, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2018 у справі №808/540/18 - не скасовано.

За таких обставин, сума бюджетного відшкодування ПДВ набула статусу узгодженої із набранням законної сили рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2018 у справі №808/540/18, а саме 24.09.2018, а відтак повинна була бути відшкодована підприємству у строки визначені у ст. 200 ПК України.

Щодо стягнення пені, суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 200.23 ст. 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Наведені норми встановлюють обов`язкове нарахування пені на суму бюджетної заборгованості, яка не виплачена в строк, визначений в ст. 200 ПК України, безвідносно до того, чи така бюджетна заборгованість була виплачена, чи ні. Обов`язок нарахування пені лежить на органі Державної фіскальної служби, яка здійснює функції держави у сфері оподаткування.

Крім того, такий правовий висновок викладено в постанові Вищого адміністративного суду України від 14.11.2017 у справі №826/3775/15 та постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №826/260/13-а.

Враховуючи те, що позивачу не було відшкодовано відповідні суми бюджетного відшкодування, у встановлені законом строки, позивач беззаперечно набув право на нарахування пені у порядку, встановленому п. 200.23 ст. 200 ПК України.

При цьому, неподання податковим органом після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

На розрахунок періоду заборгованості впливає строк отримання відповідачем рішення суду (пункт 200.23 статті 200 ПК України) та строк коли орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів перераховує таку суму, а саме протягом п`яти операційних днів (п. 200.13 ст. 200 ПК України).

Розрахунок пені здійснювався за аналогією нарахування пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, встановленої, зокрема, Наказом Державної податкової адміністрації України № 953 від 17.12.2010.

Відповідно до Додатку 1 до вищезазначеного Наказу ДПА України сума пені розраховується за такою формулою:

S х К : 100% х U х 1,2

Y = ----------------------------,

R

де: S - суми бюджетної заборгованості;

Y - сума пені, (округлюється до другого знака після коми);

К - кількість днів затримки сплати;

U - більша з облікових ставок Національного банку України, що діяли на день виникнення боргу або на день його погашення;

1,2 - коефіцієнт, що дозволяє розрахувати 120% річних;

R - кількість днів у календарному році.

Розрахунок пені на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ здійснено за період з 09.10.2018 по 21.03.2019.

Дата початку періоду була розрахована так:

1) ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 24.09.2018;

2) 01.10.2018 постанова отримана Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України;

3) 1 день для надання можливості ДФС у відповідності до Податкового Кодексу України внести суму боргу до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування;

4) 5 операційних днів для перерахування Держказначейством суми бюджетного відшкодування ПДВ з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податків.

Таким чином дата початку перебігу строку є 09.10.2018. Датою закінчення перебігу строку є дата звернення з позовною заявою до суду, а саме 21.03.2019.

Сума бюджетної заборгованості дорівнює 358720,00 грн.

Період з 09.10.2018 по 21.03.2019 тривалістю 164 дні, в цей період діяла облікова ставка Національного банку України у розмірі 18% річних (Постанова НБУ № 593-рш від 06.09.2018), рік складає 365 днів.

358720,00 х 164 : 100% х 18% х 1,2

Y = -------------------------------------------- = 34814,51 грн.

365

Таким чином сума пені за весь період з 09.10.2018 по 21.03.2019 дорівнює 34814,51 грн.

Отже позовні вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» пеню на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, підлягають задоволенню, а саме в сумі 34814,51 грн.

З приводу обґрунтувань відповідача, що позивачем розрахунок пені зроблений на підставі Наказу №953 від 17.12.2010, який втратив чинність, суд зазначає, що порядок розрахунку пені залишився не змінним, як встановлено п. 200.23 ст. 200 ПК України.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (див. mutatis mutandis рішення у справі «Бейелер проти Італії» від 05.01.2000) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)).

За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26.06.2014 (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви №68385/10 та №71378/10, § 35)).

ЄСПЛ у рішенні у справі «Інтерсплав проти України» від 09.01.2007 зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, §31-32). ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§40).

Відтак, оскільки податкове законодавство передбачає право позивача на повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ та отримання пені на суму податку, не відшкодовану платнику протягом визначеного законодавством строку, позивач має майновий інтерес щодо відшкодування з бюджету ПДВ у розмірі 358720,00 грн. та пені в розмірі 34814,51 грн., які охоплюються поняттям «майно» в аспекті ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ».

Відповідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких умов, судовий збір сплачений позивачем, стягується відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, яким допущено протиправну бездіяльність щодо невідшкодування у встановлені строки ПДВ, а саме - Офісу ВПП ДФС.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 81; ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11-Г; ), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська, буд. 11-А; ) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення бюджетного відшкодування, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо не внесення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування повну інформацію щодо відшкодування ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» суми податку на додану вартість у розмірі 358720,00 грн. (триста п`ятдесят вісім тисяч сімсот двадцять гривень 00 копійок).

Стягнути з Державного бюджету України на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» пеню на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, що дорівнює 34814,51 грн.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» судовий збір в розмірі 7824,01 грн. (сім тисяч вісімсот двадцять чотири гривні 01 копійка) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення,а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 02.10.2019.

Суддя М.С. Лазаренко