Справа № 760/22024/18
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/760/211/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді - Букіній О.М.,

за участю секретаря - Кривулько С.В.

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Волковської Альони Романівни, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

27.08.2018 позивач звернувся до суду з позовом та просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 527161 від 10.08.2018, а справу закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.08.2018 інспектором УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Волковською А.Р. було винесено постанову серії ЕАВ № 527161 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510,00 грн.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та недоведеним.

На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити.

27.08.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 29.08.2018 було відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

23.10.2018 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Представник просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення ЕАВ № 5271161 від 10.08.2018 року, довідки та чеку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 10.08.2018 року приблизно о 02 год. 57 хв. на 452 км а/д Київ - Одеса громадянин ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Scania R420 LA4C2», д.н.з. НОМЕР_1 з н/п д.н.з. НОМЕР_2 , з перенавантаженням на строєну вісь у 3 460 кг, а саме навантаження на строєну вісь становило 25 700 кг при дозволених 24 000 кг, чим порушив п. 22.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 132-1 КУпАП .

Поліцейські відреагували на дане правопорушення та встановивши на підставі відповідних документів, виданих представниками Укртрансбезпеки, факт порушення водієм правил перевезення вантажу (перевантаження транспортного засобу), роз`яснили йому права передбачені ст. 268 КУпАП та пояснили, що відносно гр. ОСОБА_2 на місці зупинки автомобіля розглядатиметься справа про адміністративне правопорушення передбачене ст. 132-1 КУпАП.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, інспектором патрульної поліції було винесено постанову.

Також, відповідач зазначає, що у своєму позові позивач заявляє вимогу про скасування постанови інспектора від 10.08.2018 року та в обґрунтування своєї вимоги (як підстави) вказує на неточність (недостовірність) результатів габаритно-вагового контролю, який здійснювався працівниками Укртрансбезпеки. Однак, жодних рішень суду чи інших органів, котрими дії посадових осіб Укртрансбезпеки визнавалися незаконними чи якими були визнанні протиправними їх акти (в нашому випадку довідка та чек про результати здійснення габаритно-вагового контролю) позивачем до суду надано не було.

В той же час, оскаржувана позивачем постанова у справі про адміністративне правопорушення виносилася поліцейським саме на підставі цих документів, котрі складені уповноваженими посадовими особами у передбаченому законом порядку (іншого позивачем не доведено).

Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП безпосередньо не здійснює габаритно-ваговий контроль, не оформляє його результати, не являється розпорядником інформації про ваговий комплекс, його характеристики тощо.

Таким чином ні інспектор патрульної поліції, ні орган в якому він працює не можуть нести відповідальність за діяння інших осіб, органів котрі до них не відносяться. А обставини, якими позивач обґрунтовує свій позов не являються підставами для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, так як у передбаченому законом порядку не встановлено іншого факту - незаконності, недостовірності результатів габаритно-вагового контролю.

Ухвалою суду від 14.01.2019 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ДПП в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відзиві на адміністративний позов просить розгляд справи проводити за відсутності відповідача.

Відповідач інспектор УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції Волковська А.Р. в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких пояснень/заперечень, відзиву щодо заявлених позовних вимог до суду не надійшло.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Стаття 23 Закону України «Про Національну поліцію України» визначає, що основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративне правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, в тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП).

Встановлено, що 10.08.2018 інспектором УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Волковською А.Р. було винесено постанову серії ЕАВ № 527161 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510,00 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 10.08.2018 о 02.57 хв. в с. Дачне 452 км позивач, керуючи транспортним засобом «Scania R420 LA4C2», д.н.з. НОМЕР_1 з н/п д.н.з. НОМЕР_2 з перевантаженням на строєну вісь 3 460 кг згідно чеку та довідки вагового комплексу, чим порушив п.22.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 132-1 КУпАП (а.с. 4).

Статтею 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок № 879).

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Пунктом 22.5 ПДР України закріплено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

У силу приписів ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються під час нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. А в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування правомірності прийнятого ним рішення, не надав до суду доказів, визначених ст. 251 КУпАП.

Зокрема, не надано доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Scania R420 LA4C2», д.н.з. НОМЕР_1 з н/п д.н.з. НОМЕР_2 з перевантаженням на строєну вісь 3 460 кг.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачем не доведено правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та зокрема, факту вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №527161 від 10.08.2018р., підлягає скасуванню, із закриттям провадження у вказаній справі.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Волковської Альони Романівни, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 527161 від 10.08.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Букіна