Справа № 520/8166/19
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 р. № 520/8166/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків) до Приватного підприємства «Акант-ІХ» (м. Харків, узвіз Бурсацький, 6) про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Харківській області звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив стягнути до бюджету України кошти у розмірі 364730,52 гривень в рахунок погашення податкового боргу з ПП «Акант-ІХ», податковий номер - 33818908 , місцезнаходження: узвіз Бурсацький, буд. 6, м. Харків, 61003 з усіх відкритих розрахункових рахунків.

Відповідно до положень ст.ст.171, 263, 257 КАС України розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам за адресами, вказаними в позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи адміністративного позову, суд дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Приватне підприємство «Акант-ІХ» зареєстровано в якості суб`єкта господарювання юридичної особи, перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань (податковий номер 33818908).

Відповідач перебуває на обліку в Київському управлінні Головного управління ДФС у Харківській області.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, ПП «Акант-ІХ» має податковий борг в загальному розмірі 364730,52 грн., а саме: 364149,13 на підставі самостійно поданої платником податкової декларації №25429220 від 08.02.2018 (з урахуванням переплати в сумі 0,23 грн.) та 581,39 грн. на підставі самостійно поданої платником податкової декларації № 25429863 від 08.02.2018 (з урахуванням переплати в сумі 4,96 грн.).

У зв`язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання позивачем засобами поштового зв`язку направлялась відповідачу податкова вимога від 10.01.2019 форми «Ю» № 997-57 та отримана останнім про що свідчить зворотне поштове повідомлення.

Зазначена вище податкова вимога є дійсною, в судовому порядку не скасована, а тому, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вищевказаного боргу.

Відповідно до ч.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.46. 1 ст.46 ПК України - податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п.56.11 ст.56 ПК України - не підлягає оскарженню податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Приписами п.57.1 ст. 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.п.16.1.4 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п.п.14.1.175 п.14.1 статті 14 Кодексу).

Відповідно до п. 59.1, п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пп. 19-1.1.34 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України, контролюючі органи забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За приписами пп.19-1.1.22 п. 19-1 ст. 19-1 ПК України, контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 ст. 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до абзацу першого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно п. 95.4 ст.95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналізуючи викладені вище норми, суд дійшов до висновку про те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.

При цьому питання правомірності нарахованих позивачем грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки підтвердження існування події узгодження того грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, на яке позивачем була нарахована пеня, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного суду від 22.08.2018 у справі № 820/1878/16.

Як встановлено судом та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, ПП «Акант-ІХ» має податковий борг в загальному розмірі 364730,52 грн., який виник на підставі податкових декларацій, в яких платник податків самостійно визначив собі суму грошового зобов`язання, що підлягає сплаті до бюджету.

За податковою вимогою №997-57 від 10.01.2019 відповідачем не сплачено податковий борг.

З огляду на зазначені норми та встановлені обставини, суд дів вказує на обґрунтованість вимоги щодо погашення податкового боргу з ПП «Акант-ІХ» з усіх відкритих розрахункових рахунків та у разі неповного погашення боргу за рахунок вилучення готівкових коштів, що передбачено вимогами чинного податкового законодавства.

Крім того, суд звертає увагу на те, що вказана податкова вимога №997-57 від 10.01.2019 є чинною, в судовому порядку відповідачем не оскаржувалась.

Доказів погашення суми боргу матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано.

Наявність у відповідача відкритих рахунків в банківських установах, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Отже, з огляду на наявність у відповідача податкового боргу, що ним не заперечується, така заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідач належними доказами не довів факту погашення узгодженої суми заборгованості у загальному розмірі 364730,52 грн., суд вбачає достатньо підстав для задоволення вимог адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків чи проведенням експертиз.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 262, 263 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків) до Приватного підприємства «Акант-ІХ» (м. Харків, узвіз Бурсацький, 6) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути до бюджету України кошти у розмірі 364730,52 гривень в рахунок погашення податкового боргу з Приватного підприємства «Акант-ІХ», податковий номер - 33818908 , місцезнаходження: узвіз Бурсацький, буд. 6, м. Харків, 61003 з усіх відкритих розрахункових рахунків.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Єгупенко