Справа № 826/6300/16
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 жовтня 2019 року

Київ

справа №826/6300/16

адміністративне провадження №К/9901/69369/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Рибачука А.І., Тацій Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АВАНТ-БАНК» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2018 року (суддя Добрянська Я.І.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року (колегія суддів: Коротких А.Ю., Ганечко О.М., Сорочко Є.О.) у справі № 826/6300/16 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «АВАНТ-БАНК» Ларченко Ірини Миколаївни, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОРГФІТНЕС» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "АВАНТ-БАНК" Ларченко Ірини Миколаївни, третя особа - товариства з обмеженою відповідальністю "ОРГФІТНЕС", в якому просила: визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко І. М. №57 від 23.02.2016 року в частині визнання нікчемним договору № про відкриття рахунку на обслуговування платіжної картки від 25.05.2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Авант-Банк» та операції по перерахуванню коштів на суму 199 000,00 грн., проведеної 29.01.2016 року; зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко І.М. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника, якій необхідно здійснити виплату відшкодування за договором № про відкриття рахунку на обслуговування платіжної картки від 25.05.2012 року у розмірі 199 000,00 грн. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року, адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги зазначає, що договір з позивачем було укладено з метою штучного збільшення витрат Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( на рахунок позивача було перераховано кошти з рахунку ТОВ «Оргфітнес»), отже такий договір є нікчемним. Також посилається на п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що однією з підстав визнання правочину нікчемним є здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення договорів), що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

У своєму відзиві позивач наголошує на правомірності рішень судів першої та апеляційної інстанцій. Вказує, що відповідач так і не надав до суду доказів на підтвердження нікчемності укладеного між Позивачем та Банком правочину, а тому позивача безпідставно всупереч законодавству не було включено до переліку вкладників.

Третя особа у своєму відзиві покликається на законність рішень судів попередніх інстанцій з огляду на те, що відповідачем не було надано відповідних доказів на підтвердження аргументів, оскільки згідно діючого законодавства факт змови з метою заволодіння чужим майном встановлюється виключно на підставі вироку суду в межах кримінального провадження, а тому посилання скаржника на змову між позивачем та третьою особою є необгрунтованим.

У зв`язку із відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, ця справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 25.05.2012 між ОСОБА_1 та ПАТ «АВАНТ-БАНК» було укладено договір № про відкриття рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого банк відкриває ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_1 в гривні та видає їй та її довіреним особам банківські платіжні картки.

25.01.2016 між позивачем та ТОВ «ОРГФІТНЕС» укладено договір №ОФ-02/16 про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до умов якого ТОВ «ОРГФІТНЕС» надає ОСОБА_1 поворотну фінансову допомогу в межах суми 199000,00 грн., а вона зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених договором. Поворотна фінансова допомога надається ОСОБА_1 по необхідності шляхом перерахування суми коштів на вищезазначений рахунок позивача в ПАТ «АВАНТ-БАНК».

29.01.2016 на виконання умов вищезазначеного договору ТОВ «ОРГФІТНЕС» перерахувало на рахунок позивача грошові кошти в сумі 199 000, 00 грн., що підтверджується випискою по особовим рахункам.

Постановою Правління Національного банку України від 29.01.2016 №44 «Про віднесення ПАТ «АВАНТ-БАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 29.01.2016 №96 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АВАНТ-БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 25.02.2016 №109 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «АВАНТ-БАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.02.2016 №262 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АВАНТ-БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «АВАНТ-БАНК» з 26.02.2016 до 25.02.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «АВАНТ-БАНК» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ларченко Ірині Миколаївні на два роки з 26.02.2016 до 25.02.2018 включно.

01.03.2016 на офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення, що Фонд з 02.03.2016 розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ «АВАНТ-БАНК», для отримання коштів вкладника з 02.03.2016 по 12.04.2016 включно можуть звертатися до установ Банків - агентів Фонду: АТ «ОТП БАНК» та АТ «УКРСИББАНК».

16.03.2016 позивач звернулась до АТ «ОТП БАНК» з метою отримання грошових коштів, що знаходились на її рахунку в ПАТ «АВАНТ-БАНК», однак у видачі коштів їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що дані про неї не було включено до переліку вкладників банку.

Листом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АВАНТ-БАНК" від 25.02.2016 №813/3 ОСОБА_1 повідомлено про нікчемність операції з перерахування коштів з рахунку юридичної особи на картковий рахунок № НОМЕР_1 , проведеної 29.01.2016 на суму 199 000,00 грн., та нікчемність договору про відкриття рахунку на обслуговування платіжної картки від 25.05.2012 року № НОМЕР_2 на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вважаючи дані дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд виходив з того, що наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Авант-Банк» від 23.02.2016 № 57 в частині визнання нікчемним договором про відкриття рахунку на обслуговування платіжної картки від 25.05.2012, укладеного між позивачем та ПАТ «Авант-Банк», та операції з перерахування коштів на суму 199000 грн, є протиправним та підлягає скасуванню. Позовні вимоги про зобов`язання подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, також підлягають задоволенню, зважаючи на норми Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» №4452-VI установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу (депозиту).

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, (…), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, (…). Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з п. 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення), затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач уклав з ПАТ «Авант-Банк» договір банківського вкладу (депозиту) та на відповідних рахунках розміщено кошти (переказ коштів від ТОВ «Оргфітнес»), а тому в розумінні закону позивач є вкладником.

Укладення вказаного договору та зарахування коштів на рахунок позивача відбулось до початку віднесення ПАТ «Авант-Банк» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації.

Колегія суддів звертає увагу, що положення п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI не можуть бути застосованими до договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та ПАТ «Авант-Банк», оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

Отже, вклад розміщено на рахунку ПАТ «Авант-Банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону № 4452-VI. При цьому уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до Закону № 4452-VI.

Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.

Частина 3 ст. 38 Закону № 4452-VI (у редакції, що діяла на час укладення договору) містить перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними. Відповідач вважав нікчемними договір банківського вкладу між банком і позивачем з підстави, передбаченої ч. 3 ст. 38 зазначеного вище Закону. Зазначеною нормою передбачено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

Суд вважає, що положення п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону не може бути застосованим до договору, укладеного між позивачем та ПАТ «Авант-Банк», оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язків банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

Метою п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону є недопущення зменшення активів банку або якості (ліквідності) таких активів на шкоду інших кредиторів, а також захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією щодо застосування пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 910/14681/17, від 30.05.2018 у справі № 910/23036/16, від 23.10.2018 у справі № 804/6992/15.

Стосовно доводів скаржника про те, що договір банківського вкладу позивача має ознаки нікчемності у зв`язку з його укладенням у день прийняття постанови Правління Національного банку України від 29.01.2016 №44 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АВАНТ-БАНК» до категорії неплатоспроможних», колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, тимчасову адміністрацію у ПАТ «Авант-Банк» запроваджено з 30.01.2015, тобто вже після перерахування коштів на рахунок позивача.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 826/10002/15, від 17 травня 2019 року у справі № 826/26437/15, від 17 липня 2019 року у справі №810/362/16.

Суд не бере до уваги покликання відповідача на п.9 ч. 3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якого правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Така позиція суду зумовлена тим, що частину повідомлення про нікчемність правочину від 25.02.2016 №81313 не містило посилань на п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а нікчемним правочин визнався виключно відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 вищезгаданого Закону.

Отже, колегія суддів погоджується з позицією судів першої та апеляційної інстанції, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб`за рахунок Фонду.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко І. М. №57 від 23.02.2016 в частині визнання нікчемним договору № про відкриття рахунку та обслуговування платіжної картки від 25.05.2012, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Авант-Банк» та операції по перерахуванню коштів на суму 199000,00 грн, проведеної 2901.2016, суд зазначає наступне.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до ст. 38 Закону №4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними на підставі закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону (ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №819/353/16.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених ст. 238 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко І. М. №57 від 23.02.2016 в частині визнання нікчемним договору № про відкриття рахунку та обслуговування платіжної картки від 25.05.2012, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Авант-Банк» та операції по перерахуванню коштів на суму 199000 грн, проведеної 29.01.2016 із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. 341, 345, 354, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Авант Банк" Кічука Олега Івановича задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 липня 2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада .2018 скасувати в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко І. М. №57 від 23.02.2016 в частині визнання нікчемним договору № про відкриття рахунку та обслуговування платіжної картки від 25.05.2012, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Авант-Банк» та операції по перерахуванню коштів на суму 199000,00 грн, проведеної 29.01.2016.

У цій частині провадження у справі закрити.

В решті судові рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді А.І. Рибачук

Л.В. Тацій