Справа № 160/249/19
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року Справа № 160/249/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби про скасування постанов, -
Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби в якому позивач просить скасувати постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 14.12.2018р. у ВП №57920827.
Позов мотивований протиправністю оскаржуваних постанов як таких, які прийняті без урахування обставин вжиття позивачем усіх належних заходів задля виконання судового рішення до відкриття виконавчого провадження. Позивач зазначає, що відповідача повідомлено, що рішення суду виконане до відкриття виконавчого провадження, а саме 13.12.2018 до дублікату трудової книжки АФ НОМЕР_1 внесено записи про час служби ОСОБА_1 у Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву якому просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивачем належним чином вимоги судового рішення на момент відкриття виконавчого провадження не виконано. Приписами Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір є заходом, що сприяє виконанню судового рішення, справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Стягнення виконавчого збору у визначеному законом розмірі є обов`язком державного виконавця при примусовому виконанні рішення, відтак, враховуючи, що рішення суду виконується на підставі Закону України «Про виконавче провадження», приписами якого прямо передбачене справляння з боржника до бюджету виконавчого збору підстави для скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження відсутні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 року відкрито провадження у справі №160/249/19 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
За правилами частини 6 статті 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Шістдесятим днем для прийняття рішення по даній справі є 11.08.2019 вихідний день (неділя), у зв`язку з чим, дане рішення прийнято першим робочим днем - 12.08.2019р.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що 24.09.2018 рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/912/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області внести у дублікат трудової книжки ОСОБА_1 записи про час служби у Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, а саме: дати зарахування на службу (без номеру та дати наказу, та дати звільнення (з номером та датою наказу; у триденний строк з дня надання ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області дублікату його трудової книжки.
До Відділу 13.12.2018 надійшла заява про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 по справі № 804/912/18, про зобов`язання ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області внести у дублікат трудової книжки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) записи про час служби кримінальному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, а саме: дати зарахування на службу (без номеру та дати наказу) та дати звільнення ( з номером та датою наказу) у триденний строк з дня надання ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області дублікату його трудової книжки та безпосередньо вищезазначений виконавчий лист.
Того ж дня державним виконавцем в дотримання вимог статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про стягнення виконавчого збору та в дотримання вимог статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.
На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області надано інформацію викладену в листі від 27.12.2018 за вих. № 9596/14-18, відповідно до якої останніми повідомлено, що рішення суду виконане, а саме 13.12.2018 до дублікату трудової книжки АФ НОМЕР_1 внесено записи про час служби ОСОБА_1 у Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, на підтвердження виконання рішення, надано копії документів, відповідно додатку на 4 арк.
Законність та обґрунтованість зазначених постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з позивача виконавчого збору та про стягнення з позивача витрат виконавчого провадження є предметом спору переданого на вирішення суду.
Законність та обґрунтованість зазначених постанов державного виконавця є предметом спору переданого на вирішення суду.
Суд, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування відповідачем норм чинного законодавства при прийнятті оскаржених постанов, виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
З аналізу зазначених норм закону вбачається, що зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору є обов`язком державного виконавця.
Водночас, частиною дев`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Позивач у позовній заяві стверджує, що рішення суду було виконано саме до відкриття виконавчого провадження, а тому, на його думку, у відповідача не було підстав для стягнення з нього виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.
Проте, матеріалами справи не підтверджується зазначене позивачем, оскільки резолютивною частиною виконавчого документу передбачено, внесення двох записів: 1. дати зарахування на службу (без номеру та дати наказу), 2. дати звільнення ( з номером та датою наказу). В свою чергу, Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Дніпропетровській області до дублікату трудової книжки внесені два записи, але перший запис не містить дати зарахування на службу, про що 02.01.2019 державним виконавцем складений відповідний акт. Того ж дня на адресу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області за вих. № 02.1-33/104 направлено вимогу державного виконавця, якою зобов`язано протягом п`яти днів з моменту отримання наведеної вимоги виконати вимоги виконавчого листа у спосіб та порядок встановлений рішенням по справі № 804/912/18, а саме внести запис до дублікату трудової книжки - дати зарахування на службу (запис № 6), про що повідомити відділ письмово з наданням документів, підтверджуючих виконання даного рішення суду в повному обсязі.
На виконання вимоги державного виконавця Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області надано інформацію викладену в листі від 08.01.2019 за вих. № 187/14-19. Вказаною інформацією зазначено, що відповідно до положень пункту 2.19 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 р. №58 (із змінами), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.93 р. за № ПО (далі - Інструкція), до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів, зокрема записи про час служби у складі Збройних Сил України та інших військах, де на тих. які проходять службу, не поширюється законодавство про пращо і державне соціальне страхування, із зазначенням дати призову (зарахування) і дати звільнення із служби. 04.01.2019 року ГУ ДСНС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про роз`яснення рішення по справі № 804/912/18 від 24.09.2018
04.03.2019 Дніпропетровським окружним адміністративним судом винесено ухвалу по справі № 804/912/18, якою заяву Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про роз`яснення судового рішення задоволено, роз`яснено, що датою зарахування ОСОБА_1 на службу є дата 16.12.2006 року, згідно наказу ГУ МНС від 16.12.2006 року№ 184 о/с.
До відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 05.03.2019 надійшов лист боржника від 04.03.2019, стосовно виконання вимог виконавчого документа та закінчення виконавчого провадження в дотримання вимог п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», в підтвердження фактичного виконання останніми надано копію трудової книжки АФ НОМЕР_1 до якої внесено запис про дату зарахування ОСОБА_1 на службу до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області.
Таким чином, повне виконання рішення суду відбулося у березні 2019 року, а саме під час належного внесення записів в дублікат трудової книжки ОСОБА_1 , тобто після винесення відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2018 року.
Отже, станом на дату винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про повне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку у державного виконавця були відсутні.
Враховуючи те, що у відповідача станом на дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про повне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку були відсутні, а також враховуючи обов`язок державного виконавця щодо стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону, суд зробив висновок про відсутність підстав для скасування постанови від 14.12.2018р. у ВП №57920827 в частині стягнення виконавчого збору.
Аналогічна правова позиція щодо застосування вищезазначених норм викладена у постанові Верховного суду від 26 липня 2018 року у справі №750/1298/17.
Щодо вимог в частині скасування постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, суд зазначає наступне.
Статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.
Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.
Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.
Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.
На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.
Пунктом 2 Розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 встановлено, що витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.
Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону.

У разі якщо при закінченні виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа витрати виконавчого провадження не були стягнуті, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження, виділеною в окреме провадження, не пізніше наступного робочого дня після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Розділом І наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5 «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження» встановлено види витрат виконавчого провадження: виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари; пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку; послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій: експертів; зберігачів; перекладачів; суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; суб`єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій; послуги поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; послуги перевезення, зберігання арештованого майна, у тому числі транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці; банківські послуги при операціях з іноземною валютою; сплата судового збору; плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження; інші витрати виконавчого провадження, здійснені під час проведення виконавчих дій.

Розділом II цієї Інструкції встановлено розміри витрат виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження - це фактично понесені державним виконавцем витрати під час організації та проведення виконавчих дій (витрати на пересилку поштової кореспонденції; друк документів, тощо). Такі витрати компенсуються за рахунок боржника, безвідносно до того чи виконано рішення боржником у добровільному порядку.

Позивач в обґрунтування своїх доводів помилково ототожнює виконавчий збір із витратами виконавчого провадження.

Враховуючи зазначене, суд зробив висновок про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Так само , з наведеного не вбачається підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, позовна заява фактично обґрунтована протиправністю прийняття постанови про стягнення виконавчого збору, будь-яких посилань на неправомірність прийняття постанов про відкриття виконавчого провадження та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій ВП №57920827 не містить.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваних постанов, діяв в межах своїх повноважень з дотриманням вимог законодавства України, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (49600, м.Дніпро, вул.Короленка, 4, ) до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби (49101, м.Дніпро, вул.Старокозацька, 56, ) про скасування постанов відмовити.

Згідно ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова