Справа № 280/3921/19
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року 11 год. 45 хв.Справа № 280/3921/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання Биховської А.П.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Щасливого О.Р.

представника відповідача - Остапенко Є.О.

представника третьої особи 1- Шулякової М.В.

представника третьої особи 2 та 3 - не прибули

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_3

до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 (далі - позивач) звернулась із адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області щодо не розгляду скарги ОСОБА_3 на самочинне будівництво від 27.12.2018 у спосіб, що передбачений Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553;

зобов`язати Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області розглянути скаргу ОСОБА_3 на самочинне будівництво від 27.12.2018 у спосіб, що передбачений Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, а саме: проведення позапланової перевірки на об`єкті самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що у спільній частковій власності ОСОБА_5 . , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 перебуває 63/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 104,1 кв.м., житловою площею 53,8 кв.м., з відповідною частиною побутових та господарських будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці площею 0,0627 га. Власником іншої частини даного житлового будинку є ОСОБА_4 , якій належить 37/100 часток будинку. Вказує, що 13.11.2018 ОСОБА_10 , стало відомо, що ОСОБА_4 отримала новий технічний паспорт на вищевказаний будинок, яким безпідставно збільшено загальну площу цього будинку та збільшено розмір квадратних метрів у будинку, що належать ОСОБА_4 (без збільшення при цьому її частки у праві власності) внаслідок включення у план будинку самочинно прибудованого ОСОБА_4 другого поверху (літ. A1 в новому техпаспорті). Крім того, зазначає, що в даному технічному паспорті взагалі змінено розміри частин будинку, в тому числі й тих, що належать ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 Стверджує, що 27.12.2018 ОСОБА_10 було направлено на адресу Департаменту ДАБІ у Запорізькій області скаргу на самочинне будівництво, в якій вона просила провести перевірку дотримання ОСОБА_4 вимог чинного законодавства з регулювання містобудівної діяльності щодо будівництва другого поверху у будинку АДРЕСА_1 та притягнути винних осіб до відповідальності. Проте, у відповідь на скаргу заступником директора Департаменту ДАБІ у Запорізькій області - начальником відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Оверчуком О. було повідомлено, що відомостей щодо самовільно збудованих об`єктів в технічному паспорті не значиться, на момент перевірки факту виконання будівельних робіт не зафіксовано. З огляду на викладене, позивач вважає бездіяльність ДАБІ у Запорізькій області щодо розгляду скарги на самочинне будівництво не у спосіб, встановлений законом, протиправною та такою, що суперечить положенням ст. 19 Конституції України. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав, у письмовому відзиві від 12.09.2019 вх. № 38074 посилається на те, що на адресу відповідача надійшла скарга позивача, в якій останній просив провести перевірку дотримання ОСОБА_4 вимог чинного законодавства з регулювання містобудівної діяльності щодо будівництва другого поверху у будинку АДРЕСА_1 . Вказує, що з метою перевірки даних, які були викладені позивачем у скарзі, посадовою особою відповідача був здійснений виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого встановлено, що співвласником 37 / 100 даного будинку, згідно з даними, які зазначені в Інформаційній довідці з Державного реєстру прав на нерухоме майно № 145170730 від 13.11.2018 є гр. ОСОБА_4 . Відомостей щодо самовільно збудованих об`єктів у технічному паспорті не значиться, на момент перевірки факту виконання будівельних робіт не зафіксовано. Встановлені обставини повідомлені позивачу листом №1008-23.2/353. Також зазначає, що основні правові засади порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів в Україні були вперше встановлені Постановою КМУ від 05.08.1992 № 449, а тому, підстави для надання правової оцінки законності будівництва об`єктів збудованих до 1992 року відсутні. Вважає, що у Департаменту були відсутні підстави, щодо здійснення позапланової перевірки даного об`єкту згідно звернення ОСОБА_10 від 27.12.2018. Питання щодо встановлення відповідності даних, а також навмисного або помилкового відображення недостовірної інформації в технічному паспорті, а саме визначення часу закінчення будівництва об`єкту, що підлягає інвентаризації, знаходяться поза межами повноважень Департаменту. Відтак позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволенню.

Треті особи письмових пояснень по суті спору не надавали.

Ухвалою суду від 19.08.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/3921/19. Призначено судове засідання на 16.09.2019.

У судовому засіданні 16.09.2019 оголошено перерву до 10.10.2019.

Позивач та його представник у судовому засіданні 10.10.2019 підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві. Просив суд відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи Охріменко О.М. просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

У судовому засіданні 10.10.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

27.12.2018 ОСОБА_10 подано до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області скаргу на самочинне будівництво з вимогою провести перевірку дотримання ОСОБА_4 чинного законодавства з регулювання містобудівної діяльності щодо будівництва другого поверху у будинку АДРЕСА_1 та притягнути винних осіб до відповідальності.

Листом від 01.02.2019 вих. № 1008-23.2/353 Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області повідомив скаржника про те, що під час огляду об`єкту, а також відповідно до наданих документів було встановлено, що співвласником 37/100 даного будинку, згідно з даними, які зазначені в Інформаційній довідці з Державного реєстру прав на нерухоме майно № 145170730 від 13.11.2018 є ОСОБА_4 . Відомостей щодо самовільно збудованих об`єктів в технічному паспорті не значиться. На момент перевірки факту виконання будівельних робіт не зафіксовано. Додатково поінформовано про те, що основні правові засади порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів в Україні були вперше встановлені Постановою КМУ від 05.08.1992 № 449, а тому саме з вказаної дати розпочався регламентований процес прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Оскільки вказаний об`єкт збудований до вказаний дати, а також враховуючи те, що у відповідності до ст. 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, підстави для надання правової оцінки законності будівництва об`єктів збудованих до 1992 року відсутні.

Не погоджуючись із вказаною відповіддю Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області представником ОСОБА_10 подано до Державної архітектурно-будівельної інспекції України скаргу на бездіяльність Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області щодо розгляду скарги ОСОБА_10 на самочинне будівництво.

Листом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області від 18.04.2019 № 1008-23.2/1435 за дорученням першого заступника голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 05.04.2029 № 40-6952 заявника повідомлено про те, що відсутні підстави для проведення позапланової перевірки вказаного скаржником об`єкту на підставі звернення ОСОБА_1

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо не розгляду його скарги та з вимогою вчинити певні дії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон України № 3038-VI) встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;

6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Так, звертаючись зі скаргою до відповідача, позивач посилається на вчинення третьою особою у справі - ОСОБА_4 порушень вимог законодавства та стверджує про наявність підстав для проведення перевірки дотримання вказаною особою норм чинного законодавства з регулювання містобудівної діяльності під час будівництва другого поверху будинку АДРЕСА_1 . Зокрема, у судових засіданнях, представник позивача наполягав на тому, що позапланова перевірка мала бути призначена відповідачем на підставі п.3 та 6 ч.1 ст. 41 Закону України № 3038-VI .

За приписами частини другої статті 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно пункту 7 Порядку №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є зокрема, подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Зміст наведених норм права свідчить про те, що позапланова перевірка може бути проведена виключно у разі наявності підстав, визначених у ч.1 ст.41 Закону України № 3038-VI та пункті 7 Порядку №553.

Крім того, виходячи із системного аналізу статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку №553, суд зауважує, що сукупність заходів, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватись лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт.

Тобто, за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва.

Виключенням із цього загального правила є виявлення факту самочинного будівництва у зв`язку з чим, такі перевірки можуть стосуватися й збудованого об`єкту.

Вказана позиція узгоджується з практикою Верховного Суду, яка викладена в постанові від 02.10.2018 у справі №465/1461/16-а.

Суд зауважує, що Порядок № 553 визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання саме замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України № 3038-VI визначено поняття замовника, як фізичної або юридичної особи, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону № 3038-VI, замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля".

Доказів наявності будь-якого повідомлення про початок виконання будівельних робіт чи наявності процесу будівництва за адресою будинок АДРЕСА_1 сторонами не надано. Більш того, не доведено позивачем і те, що ОСОБА_4 має статус суб`єкта містобудування в контексті вищенаведених норм Закону № 3038-VI та Порядку № 553.

Також, як вказав у відзиві та усних поясненнях представник відповідача під час розгляду даної справи, з метою перевірки даних, які були викладені позивачем у скарзі, посадовою особою відповідача був здійснений виїзд за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час огляду зазначеного об`єкту, а також відповідно до наданих документів встановлено, що співвласником 37/100 даного будинку, згідно з даними, які зазначені в Інформаційній довідці з Державного реєстру прав на нерухоме майно № 145170730 від 13.11.2018 є ОСОБА_4 , на момент перевірки факту виконання будівельних робіт не зафіксовано. Вказане не спростовано і представником позивача.

Таким чином, відсутність у ОСОБА_4 статусу суб`єкта містобудування, відсутність факту виконання будівельних робіт за адресою будинок АДРЕСА_1 виключає можливість проводити перевірку ОСОБА_4 на підставі та у спосіб, визначений Порядком № 553 та ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" - "за зверненням фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності".

Щодо посилання представника позивача на встановлення факту самочинного будівництва за адресою буд . АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

За приписами ст. 376 Цивільного кодексу України, самочинним будівництвом є житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, відповідне будівництво підлягає визнанню самочинним, якщо воно здійснено: 1) на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети; 2) без належного дозволу; 3) без належно затвердженого проекту; 4) з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Згідно з ч. 7 ст. 34 Закону № 3038-VI, виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

Відповідно п.1.2 «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики україни 24.05.2001 № 127 (Далі - Інструкція) технічна інвентаризація проводиться за бажанням замовника.

Згідно Інструкції, у разі самочинного будівництва на оригіналах інвентаризаційної справи, технічного паспорта і копіях планових матеріалів, що їх видають власникам, на вільному від записі місці, з лицьового боку проставляють штампи встановленого зразка.

Також, згідно Інструкції, рік побудови об`єкту будівництва визначає відповідальні виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних зі створенням об`єктів архітектури, які пройшли професійну атестацію та отримали кваліфікаційний сертифікат на право виконання робіт із технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна.

Основні правові засади порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів в Україні були вперше встановлені Постановою КМУ від 05.08.1992 № 449, а тому саме з вказаної дати розпочався регламентований процес прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва.

У відповідності до ст. 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Так, згідно технічного паспорту, на житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого ФОП ОСОБА_11 20.04.2018 при обстеженні земельної ділянки, що належить ОСОБА_4 , другий поверх житлової прибудови не є самовільно побудованим, так як побудований до 1991 року.

Тож, згідно даних технічного паспорту від 20.04.2018 об`єкти самочинного будівництва за адресою будинок АДРЕСА_1 не значаться.

Суд звертає увагу на те, що неможливим є встановлення факту самочинного будівництва шляхом співставлення двох технічних паспортів. Тому, посилання представника позивача на те, що долученими до скарги копіями технічних паспортів беззаперечно підтверджується факт самочинного будівництва, не грунтуються на нормах законодавства.

Таким чином, під час розгляду справи судом з наданих документів та пояснень представників сторін встановлено, що на момент звернення позивача із скаргою до відповідача факту самочинного будівництва та взагалі факту здійснення будівельних робіт на об`єкті за адресою будинок АДРЕСА_1 не встановлено. Не надано представниками сторін до матеріалів справи і рішень суду про встановлення факту самочинного будівництва за вказаною адресою.

Вказане свідчить про відсутність у Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області вказаних предствником позивача у зверненні від 27.12.2018 підстав для проведення позапланової перевірки дотримання ОСОБА_4 норм містобудівної діяльності.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Державною архітектурно-будівельною інспекцією України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області доведено провомірність своїх дій щодо розгляду скарги позивача від 27.12.2018.

Тому, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки у задоволенні адміністративного позову судом відмовлено, розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ) до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, пр. Пушкіна, 4), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_4 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення,а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 21.10.2019.

Суддя Л.Я. Максименко