Справа № 420/1229/19
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/1229/19

Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса 25 квітня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Військовій частині НОМЕР_1 та Військовій частині НОМЕР_1 , а саме: визнання противоправною бездіяльність щодо невиплати індексації грошового забезпечення, за період з 01 січня 2016 року по 31 липня 2017 року, а також за період з 01 серпня 2017 року по 10 серпня 2018 року; зобов`язання здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року позов задоволено частково, а саме: визнано противоправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення, за період з 01 січня 2016 року по 31 липня 2017 року; визнано противоправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , за період з 01 серпня 2017 року по 01 березня 2018 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення, за період з 01 січня 2016 року по 31 липня 2017 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення, за період з 01 січня 2017 року по 01 березня 2018 року.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачами подано апеляційні скарги з яких вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просять скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційних скарг обґрунтовано тим, що позивачу правомірно не нараховано та не виплачено спірну індексацію на підставі роз`яснення директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України, відповідно до якого заборонено нараховувати індексацію до окремого розпорядження.

Крім того, на думку апелянтів, судом першої інстанції не враховано, що виплату спірної індексації можливо здійснювати лише у межах фінансових ресурсів відповідачів, які були відсутні у останніх.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом командира військової часини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 10 серпня 2018 року ОСОБА_1 з 10 серпня 2018 року виключено зі списків особового складу частини.

При цьому, військову службу позивач проходив у Командуванні Військово-Морських Сил Збройних Сил України (ВЧ НОМЕР_1 ), у період з січня 2016 року по липень 2017 рок, а у період з серпня 2017 року по серпень 2018 року, при Військовій частині НОМЕР_2 , де нараховувалось та виплачувалось грошове забезпечення до дня звільнення з військової служби.

В свою чергу, під час звільнення з військової служби у запас позивачу не виплачено індексацію грошового забезпечення, за період з січня 2016 року по серпень 2018 року.

Між тим, 10 серпня 2018 позивач звернувся із заявою до військової частини НОМЕР_2 з приводу врегулювання питання виплати індексації грошового забезпечення, за період з січня 2016 року по серпень 2018 року.

У відповідь позивач отримав лист від 14 серпня 2018 року, яким йому повідомлено, що інформації щодо нарахування індексації грошового забезпечення, за період з січня 2016 по липень 2017 року, військова частина НОМЕР_2 не має, оскільки військова частина НОМЕР_2 за вказаний період знаходилася на грошовому забезпеченні при військовій частині НОМЕР_1 .

При цьому, відповідно до телеграми Департаменту фінансів № 248/1485 від 26 березня 2018 року можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України з серпня 2017 року по серпень 2018 року у Міноборони не було.

Крім того, 29 серпня 2018 року позивач звернувся із заявою до військової частини НОМЕР_1 з приводу врегулювання питання виплати індексації грошового забезпечення, за період з січня 2016 року по серпень 2017 року.

У відповідь позивач отримав лист від 04 вересня 2018 року у якому зазначено, що відповідно до листа Директора Департаменту фінансів від 04 січня 2016 року № 248/3/9/1/2 індексація грошового забезпечення не нараховується та не виплачується до окремого розпорядження.

Не погоджуючись з вказаними обставинами позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про часткове задоволення позовних, так як позивачу протиправно не виплачено індексацію його грошового забезпечення у спірному періоді, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 9 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, грошове забезпечення військовослужбовців підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ст. 2 ЗУ Про індексацію грошових доходів населення, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено, що Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин судом апеляційної інсатцнії перевіряється правомірність допущеної військовими частинами бездіяльності щодо не виплати позивачу індексації грошового забезпечення військовослужбовців, у період з січня 2016 року по березень 2018 року.

В даному випадку, вищезазначеними нормами чинного законодавства передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України які не мають разового характеру, в тому числі грошове забезпечення військовослужбовців.

В свою чергу, відповідачами у справі при виплаті позивачу грошового забезпечення у спірному періоді не здійснювалось нарахування індексації.

Внаслідок чого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності зобов`язання військових частин виплатити на користь позивача суми належної, проте не виплаченої індексації.

Між тим, є безпідставними посилання на листи Міноборони, як на підставу для відмови у виплаті нарахованої індексації, так як такі листи суперечать положенням чинного законодавства.

Крім того, є безпідставними посилання на відсутність бюджетного фінансування для виплати спірної індексації, як на підставу для її невиплати, так як органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на поважну причину невиконання своїх зобов`язань, встановлених чинним законодавством.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційних скарг покласти на Військову частину НОМЕР_1 та Військову частину НОМЕР_2 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.