Справа № 560/3042/19
Суддя: Демитор Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про самовідвід

м.Вінниця

23 жовтня 2019 р. Справа № 560/3042/19

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Демитор Наталії Володимирівни, розглянувши заяву судді про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської ради доброчесності про визнання протиправними та скасування висновку

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2019 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Громадської ради доброчесності про визнання протиправними та скасування висновку.

11 жовтня 2019 року за результатами автоматичного розподілу позовної заяви ОСОБА_1 визначено суддю Демитор Наталію Володимирівну.

Ухвалою суду від 16.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Проте, після відкриття провадження у адміністративній справі суддею Демитор Н.В. подано заяву про самовідвід. Заява обгрунтована тим, що до складу Громадської ради доброчесності входить Жернаков Михайло Володимирович, який у період з 10 лютого 2012 року по 25 вересня 2015 року працював суддею Вінницького окружного адміністративного суду. ОСОБА_2 Н ОСОБА_3 В. призначений суддею цього ж суду 10 лютого 2012 року, де й працює дотепер. За період роботи у Вінницькому окружному адміністративному суді у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 склалися відносини, які у будь-кого можуть викликати сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Демитор Н.В. у разі розгляду поданої ОСОБА_1 заяви. На думку судді Демитор Н.В., наведені аргументи можуть свідчити про наявність обгрунтованої підозри у стороннього спостерігача щодо упередженості судді при розгляді цієї справи, що, в свою чергу, викликатиме сумнів у його об`єктивності.

Вирішуючи питання про самовідвід, зважаю на наступне.

Підстави та порядок відводу (самовідводу) судді врегульовані статтями 36 - 40 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (пункт 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 1 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36 та 37 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

При цьому, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження (частина 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України).

Водночас, згідно з частиною 1 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

При наданні оцінки обставинам, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, слід враховувати Бангалорські принципи поведінки суддів, що схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, які дещо конкретизують випадки, що можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Так, у другому показнику «Об`єктивність» (пункт 2.5) йдеться, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, із наведених рекомендацій можливо дійти висновку, що суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення неупередженого рішення або в тому випадку, коли у розумного (стороннього) спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості чи об`єктивності судді.

Особливої уваги заслуговує те, що сприйняття неупередженості визначається за критерієм стороннього спостерігача у контексті оціночного розуміння «інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді», що не містить конкретного і вичерпного переліку підстав (критеріїв).

Такі ж висновки знайшли відображення і у практиці Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мироненко і Мартиненко проти України», заява №4785/02, рішення від 10.12.2009 р., пункт 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Із поданої позовної заяви слідує, що ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом щодо оскарження рішень Громадської ради доброчесності.

Відповідно до частин 1, 2 статті 87 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Громадська рада доброчесності утворюється з метою сприяння Вищій кваліфікаційній комісії суддів України у встановленні відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності для цілей кваліфікаційного оцінювання. Громадська рада доброчесності складається з двадцяти членів.

Інформація про склад Громадської ради доброчесності розміщена на офіційному веб-порталі Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, згідно із якою до складу Громадської ради доброчесності входить Жернаков Михайло Володимирович, який у період з 10 лютого 2012 року по 25 вересня 2015 року працював суддею Вінницького окружного адміністративного суду.

Відтак, зважаючи на те, що у головуючого судді з Жернаковим М.В. протягом періоду роботи у Вінницькому окружному адміністративному суді склалися відносини, які у стороннього спостерігача можуть викликати сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Демитор Н.В. у разі розгляду поданої ОСОБА_1 позовної заяви, тому вважаю за необхідне взяти самовідвід у розгляді адміністративної справи № 560/3042/19-а за позовом ОСОБА_1 до Громадської ради доброчесності про визнання протиправним та скасування висновку.

У разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу (частина 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на викладене, керуючись статтями 36, 39, 40, 41, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Демитор Наталії Володимирівни про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Демитор Наталію Володимирівну від розгляду справи №560/3042/19 за позовом ОСОБА_1 до Громадської ради доброчесності про визнання протиправним та скасування висновку.

Адміністративну справу передати для визначення іншого судді в порядку, визначеному частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту підписання.

Суддя Демитор Наталія Володимирівна