Справа № 824/967/19-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/967/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 (позивач) просить суд:

- визнати протиправними дії Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області (відповідач) щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати в розмірі 29548,80грн. за період з 19.06.2015р. по 13.05.2016р.;

- зобов`язати Кіцманську районну державну адміністрацію Чернівецької області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини вчасно невиплаченої заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 9917,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Сьомий апеляційний адміністративний суд 27 березня 2019 року прийняв постанову, якою скасував рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року у справі №824/221/17-а за позовом ОСОБА_1 до Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області в частині зобов`язання останньої нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини вчасно не виплаченої заробітної плати в зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 9 917 грн. 00 коп. Позивач вказує, що таке рішення суд мотивував тим, що заробітна плата за період з 19 червня 2015 року по 13 травня 2016 року на виконання судового рішення, на час виникнення спірних правовідносин відповідачу не була виплачена і нарахована, а відтак, відсутня обов`язкова умова для виплати суми компенсації, оскільки виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Водночас, позивач зазначає, що заробітна плата за період з 19 червня 2015 року по 13 травня 2016 року, на виконання судового рішення, нарахована та виплачена йому в квітні 2019 року і з цього часу, на думку позивача, виникла обов`язкова умова для виплати суми компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою, на що отримав відповідь, у якій відповідач повідомив, що підстави для виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відсутні. З діями відповідача щодо відмови у вище зазначеній виплаті позивач не погоджується та вважає їх протиправними. Тому звернувся до суду за захистом своїх, як він вважає, порушених прав.

Відповідач у поданому відзиві просить відмовити в задоволенні адміністративного позову, оскільки, вважає, що виплата незаконно звільненому працівнику середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі працівника не є оплатою праці і не відноситься до структури заробітної плати. Оплата вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника нормами Законів України "Про оплату праці" та «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» не регулюється, оскільки є компенсаційною виплатою, відтак вимога про стягнення компенсації є необґрунтованою.

Зазначає, що відповідач лише на підставі ухвали суду про виплату середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення па роботі має право провести ці виплати працівнику. При цьому, на думку відповідача, підставою для виплати компенсації у випадку нарахування суми за рішенням суду є несвоєчасне його виконання.

Крім того, також вказує, що спірне питання вже було предметом судового розгляду Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі №824/221/17-а, в результаті чого судом встановлено, що у даному випадку відсутні підстави для виплати компенсації виплаченої відповідачем суми на виконання зазначених рішення та постанов судів у зв`язку з своєчасним його виконанням.

У відповіді на відзив, поданій позивачем, останній, окрім обставин, які наведені у позовній заяві, зазначає про те, що підстави виникнення даного спору не є тотожними з підставами виникнення спору в справі №824/221/17-а.

У запереченні на відповідь на відзив, відповідач стверджує, що виходячи з висновків Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі №824/221/17-а позивач мав би право на компенсацію у випадку несвоєчасного виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.11.2018р. у справі №824/221/17-а і за період затримки його виконання.

Ухвалою суду від 22.08.2019р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 23.09.2019р. відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 Ю ОСОБА_3 про закриття провадження у даній справі.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.03.2015р. у справі №824/3229/14-а відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області (далі - Кіцманська РДА) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015р. у даній справі, з-поміж іншого, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.03.2015р. скасовано; позов ОСОБА_1 задоволено повністю; зобов`язано Кіцманську РДА поновити ОСОБА_1 на посаді та виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.11.2014 року по 18.06.2015 року (а.с.8-10).

Вище вказане рішення суду, зокрема, в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та виплати йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.11.2014 року по 18.06.2015 року виконано Кіцманською РДА лише 13.05.2016р. У зв`язку із такою затримкою, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 18.06.2015р. (рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду у справі №824/3229/14-а) по 13.05.2016р. (день фактичного виконання такого рішення).

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.11.2018р. у справі №824/221/17-а позов ОСОБА_1 до Кіцманської РДА задоволено повністю; з-поміж іншого: визнано протиправними дії Кіцманської РДА щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 19 червня 2015 року по 13 травня 2016 року згідно умов трудового договору; зобов`язано Кіцманську РДА нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період з 19 червня 2015 року по 13 травня 2016 року в розмірі 29548,80грн., зобов`язано Кіцманську РДА нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію утрати частини вчасно не виплаченої заробітної плати в зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 9917,00 грн. (а.с.11-19).

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2019р. апеляційну скаргу Кіцманської РДА задоволено повністю; рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.11.2018р. скасовано в частині зобов`язання Кіцманської РДА нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію утрати частини вчасно не виплаченої заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 9 917грн. (а.с.20-22).

18.04.2019р. позивачу нарахована та виплачена заробітна плата за період з 19.06.2015р. по 13.05.2016р. на виконання рішення суду від 19.11.2018р. у справі №824/221/17-а у розмірі 29548,80грн. (а.с.23).

Позивач 25.04.2019р. звернувся до Кіцманської РДА із заявою, в якій просив здійснити розрахунок і виплату йому компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати несвоєчасно виплаченої заробітної плати в розмірі 29548,80грн., на що отримав відмову, оформлену листом №1.01-32/12-212 від 20.05.2019р., обґрунтовану відсутністю підстав для такої виплати (а.с.24).

З такими діями відповідача позивач не погоджується, вважає, що Кіцманська РДА повинна виплати йому суми компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням строків виплати заробітної плати в розмірі 29548,80 грн. за період часу з 19.06.2015р. по 13.05.2016р., у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

У відповідності до ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

За правилами ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Частиною 4 ст.78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.11.2018р. встановлено, що постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015р. у справі №824/3229/14-а повинна була виконуватися Кіцманською РДА після набрання законної сили судовим рішенням, тобто негайно ж після 18.06.2015р. У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що період з 19.06.2015р. по 13.05.2016р. є продовженням часу затримки в поновленні ОСОБА_1 на посаді начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та інфраструктури Кіцманської РДА Чернівецької області, тривалістю 228 робочих дні. Зазначене рішення суду у наведеній частині набрало законної сили.

В силу ч.4 ст.78 КАС України суд вважає наведені обставини такими, що не підлягають доказуванню.

У зв`язку з цим, суд зазначає про помилковість твердження позивача в тій частині, що така виплата є компенсаційною. Кошти, присуджені до нарахування і виплати Кіцманською РДА на підставі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.11.2018р. є фактично заробітною платою, яку позивач мав би отримувати в разі поновлення його на посаді негайно.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно з п.2 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Наведене свідчить, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст.2 Закону №2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Також, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15.04.2019 року у справі № 727/7818/16-а (адміністративне провадження №К/9901/45555/18).

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Оскільки рішенням суду встановлено тривале не нарахування та не виплата заробітної плати позивачу (доходу), що сталося з вини відповідача, а фактична виплата заборгованості проведена лише у квітні 2019 року, суд вважає, що позивач мав право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою йому заробітної плати (за час вимушеного прогулу) на підставі рішення суду.

За таких обставин, суд доходить висновку, що дії відповідача щодо відмови у вище зазначеній виплаті є протиправними, а відтак позов в цій частині є обґрунтованим.

Статтею 3 Закону № 2050-ІІІ передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно із пунктом 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

На підставі наведених положень чинного законодавства, розмір компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, в даному випадку, заробітної плати в розмірі 29548,80грн. за період з 19.06.2015р. по 13.05.2016р. становить 9917,00грн.

Враховуючи повноваження суду при вирішенні справи, закріплені в ст.245 КАС України, та неправомірність дій відповідача у вищевказаній частині, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Кіцманську РДА нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 9917,00 грн.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених дій. Відтак адміністративний позов, зважаючи на викладені вище висновки, підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання даного позову, питання про стягнення таких витрат за рахунок бюджетних асигнувань Кіцманської РДА не вирішується.

Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Стаття 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що 14.08.2019р. між ОСОБА_1 та адвокатом Хімчинським Богданом Гавриловичем, що діє на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, укладено договір про надання правової допомоги (а.с.32).

Згідно з п.6 договору від 14.08.2019р. за надану правову допомогу клієнт вносить гонорар в розмірі, порядку та умовах, встановлених додатком до договору.

Згідно додатку до договору від 14.08.2019р. за послуги передбачені п.1 цього додатку замовник сплачує виконавцю гонорар у розмірі 200грн. за кожну годину витраченого виконавцем часу для виконання послуг відповідно до договору протягом строку розгляду справи в суді та складання позовної заяви 1500грн. (а.с.33).

09.09.2019р. між позивачем та адвокатом складено та підписано акт виконаних робіт, згідно якого адвокатом надано такі види правничої допомоги, як: зустріч, консультація, узгодження правової позиції - 2,00год., підготовка та подання позовної заяви до суду - 1500грн. (5,00год.), консультація та роз`яснення норм законодавства після отримання у хвали про відкриття провадження у справі - 30хв. Всього на суму - 2000грн. (а.с.31).

Позивачем сплачено вказану суму на користь адвоката за надання послуг правничої допомоги у даній справі що підтверджується квитанцією від 09.09.2019р. (а.с.34).

Разом з тим, відповідач у поданому відзиві зазначав про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження понесення ним судових витрат на оплату правової допомоги у розмірі 2000грн.

Водночас, перевіривши надані позивачем докази, які підтверджують здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правничої допомоги, опис наданих послуг та складність справи, відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає, що наявні підстави для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Кіцманської РДА ради суми витрат на правничу допомогу в розмірі 2000грн.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати в розмірі 29548,80грн. за період з 19.06.2015р. по 13.05.2016р.

3. Зобов`язати Кіцманську районну державну адміністрацію Чернівецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини вчасно невиплаченої заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 9917 (дев"ять тисяч дев"ятсот сімнадцять) грн.00коп.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області судові витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Кіцманська районна державна адміністрація Чернівецької області (, вул.Незалежності, буд.83, м.Кіцмань Кіцманський район Чернівецька область, 59300).

Суддя В.О. Кушнір