Справа № 201/14059/18
Суддя: Антонюк О. А.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

провадження 2-а/201/20/2019
УХВАЛА

18 жовтня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Плевако О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної фіскальної служби у Дніпропетровській області в особі заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області Сікіриної Ірин Валеріївни про визнання дій протиправними, визнання незаконною і скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 грудня 2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління державної фіскальної служби у Дніпропетровській області в особі заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області Сікіриної Ірин Валеріївни про визнання дій протиправними, визнання незаконною і скасування постанови про адміністративне правопорушення. Провадження в справі відкрито, призначене судове засідання, виносилася ухвала, справа по суті не слухалася, спір по суті не вирішено.

Суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду виходячи з наступного.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши думку учасників судового засідання, судом встановлено, що належним чином повідомлений про слухання справи позивач або його представник (з належно оформленими повноваженнями) не з`явився в судове засідання 07 червня і 18 жовтня 2019 року, про причини не явки суду належним чином не повідомив, ніякої заяви на адресу суду про слухання справи за його відсутності не надав. Ст. 240 КАС України передбачає залишення позову без розгляду в разі повторної неявки позивача в судове засідання незалежно від причин неявки (можлива лише заява про розгляд справи за його відсутності), неявка в судове засідання представника позивача (з належним чином оформленими повноваженнями) не є перешкодою для явки самого позивача, але належних доказів про поважні причини відсутності як позивача так і його представника суду не надано, заяви про розгляд справи без них суду не надано.

Відповідно до ст. 131 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Уразі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) чи залишення позову без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Приймаючи до уваги вказане, суд приходить до висновку про те, що належним чином повідомлений про слухання справи позивач та/або його представник повторно не з`явився на судове засідання і повторно належним чином у встановленому законом порядку не повідомив про можливість розгляду справи за його відсутності, справа розглядається тривалий час і відкладалася неодноразово саме з причин неявки позивача, а тому дану цивільну справу слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 288, 289 КпАП України, ст. 131, 240, 241-245, 248, 250, 256, 286, 293-295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління державної фіскальної служби у Дніпропетровській області в особі заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області Сікіриної Ірин Валеріївни про визнання дій протиправними, визнання незаконною і скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено в Третій апеляційний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення, в порядку, передбаченому ст. 286, 296, 297 КАС України.

Суддя -