Справа № 349/864/19
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/10304/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Довгополова О.М.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року (головуючого судді Боршовського Т.І., ухвалене у відкритому судовому засіданні о 16 год. 48 хв. в м. Івано-Франківськ) у справі №349/864/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23.05.2019 звернулася в суд із позов до Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в якому просить скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 29.12.2018 №55896483.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Головне територіального управління юстиції в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вказує, що Головне територіальне управління юстиції в Івано- Франківській області в даній справі є неналежним відповідачем посилаючись на статті 46, 287 Кодексу адміністративного судочинства України та статтю 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Звертає увагу суду на те що, про розпорядження Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 за № 141217 від 27.06.2017 та № 141217 від 13.09.2017 позивачу було відомо, однак вони не були оскаржені, також Львівським апеляційним адміністративним судом з`ясовано що, Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду Івано-Франківської області в добровільному порядку виконано постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 10.04.2017, а тому рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року по справі № 349/457/17.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку, визначеному статтею 268 КАС України. Згідно з частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 10.04.2017 Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за результатом розгляду справи № 349/457/17 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду Івано-Франківської області: визнано протиправними дії Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 у включенні до розрахунку для обчислення пенсії інших виплат за грудень 2016 року згідно з довідкою архівного відділу Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 23.01.2017 № 8/01-12; зобов`язано Галицьке об`єднана управління Пенсійного фонду Івано-Франківської області включити до розрахунку для обчислення пенсії ОСОБА_1 інші виплати за грудень 2016 року згідно з довідкою архівного відділу Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 23.01.2017 № 8/01-12, зарахувавши грудень 2016 року як повний місяць.

28.09.2017 на виконання вищевказаного рішення від 10.04.2017 Рогатинський районний суд Івано-Франківської області видав виконавчий лист № 349/457/17 про зобов`язання Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду Івано-Франківської області включити до розрахунку для обчислення пенсії ОСОБА_1 інші виплати за грудень 2016 року згідно з довідкою архівного відділу Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 23.01.2017 № 8/01-12, зарахувавши грудень 2016 року як повний місяць.

21.02.2018 позивач звернулася до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 349/457/17, виданого 28.09.2017 Рогатинським районним судом Івано-Франківської області.

01.03.2018 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Боберським Р.П. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 55896483 з примусового виконання виконавчого листа № 349/457/17 від 28.09.2017.

05.06.2018 представник ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області із заявою про накладення на боржника штрафу через невиконання Галицьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду Івано-Франківської області вимог виконавчого листа № 349/457/17 від 28.09.2017.

23.10.2018 позивач звернулась до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області із заявою, в якій просила повідомити про хід виконання виконавчого документа у виконавчому провадженні № 55896483.

29.12.2018 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Боберським Р.П. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 55896483 з виконання виконавчого листа № 349/457/17, виданого 28.09.2017 Рогатинським районним судом Івано-Франківської області, на підставі пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи зазначену постанову від 29.12.2018 про закінчення виконавчого провадження № 55896483 протиправною, позивач звернулась з цим адміністративним позовом до суду.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону , а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Також, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Окрім цього, згідно пункту 1 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

За змістом пункту 9 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішенням, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для прийняття старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області постанови від 29.12.2018 про закінчення виконавчого провадження № 55896483 зазначено пункт 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За змістом постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.12.2018 про закінчення виконавчого провадження № 55896483, державним виконавцем вказано, що згідно повідомлення Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі рішення суду виконано. В даному випадку, оскільки іншого відповідачем суду не доведено, таким повідомленням є лист Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 16.03.2018 № 1396/06 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (аркуші справи 24-25), яким повідомлено про виконання рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 10.04.2017 в справі № 349/457/17 та додало копії розпоряджень про перерахунок пенсії ОСОБА_1 за № 141217 від 27.06.2017 та № 141217 від 13.09.2017 (аркуші справи 29-30).

Як встановлено судом згідно з рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 10.04.2017 в справі № 349/457/17 та виконавчого листа № 349/457/17 від 28.09.2017 зобов`язано Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду Івано-Франківської області включити до розрахунку для обчислення пенсії ОСОБА_1 інші виплати за грудень 2016 року згідно з довідкою архівного відділу Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 23.01.2017 № 8/01-12, зарахувавши грудень 2016 року як повний місяць.

В той же час, з огляду на зміст розпоряджень Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 за № 141217 від 27.06.2017 та № 141217 від 13.09.2017, неможливо встановити які і чи зараховано ОСОБА_1 до розрахунку для обчислення пенсії виплати за грудень 2016 року згідно з довідкою архівного відділу Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 23.01.2017 № 8/01-12 та чи зараховано такі виплати за грудень 2016 року як повний місяць.

При цьому, державним виконавцем не витребувано в боржника довідку архівного відділу Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 23.01.2017 № 8/01-12, яка зазначена у виконавчому листі, документи про складові заробітної плати та їх розмір, станом на грудень 2016 року, про розмір виплаченої пенсії, починаючи з 2016 року та її розрахунок помісячно до дня виконання рішення суду, зазначеного боржником.

Також на думку апеляційного суду, будь-яких доказів перевірки старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області вищевказаних обставин щодо виконання Галицьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 10.04.2017 в справі № 349/457/17 та виконавчого листа № 349/457/17 від 28.09.2017, суду першої інстанції не надано, також в апеляційній скарзі не посилається представник відповідача.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних і юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий контроль є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий суд (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 за № 11-рп/2012).

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Окрім цього, у рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12.03.2009 (заява № 38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04) наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту виконання рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 10.04.2017 в справі № 349/457/17 та виконавчого листа № 349/457/17 від 28.09.2017, тому постанова від 29.12.2018 про закінчення виконавчого провадження № 55896483 прийнята старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області є протиправною та підлягає скасуванню, а позов цій частині задоволено правомірно.

Апеляційний суд зауважує, що оскільки судове рішення в частині позовних вимог, щодо позовної вимоги про поновлення виконавчого провадження № 55896483, в частині відмови в задоволенні позову не оскаржено позивачкою, а тому згідно із положеннями частини 1 статті 293 КАС України не переглядається.

Посилання апелянта, що Головне територіальне управління юстиції в Івано-Франківській області в даній справі є неналежним відповідачем посилаючись на статті 46, 287 Кодексу адміністративного судочинства України та статтю 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» є необґрунтованим, оскільки Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіальне управління юстиції в Івано-Франківській області є структурним підрозділом Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, що також засвідчує довіреність від 11.12.2018 вих.№04-16/30/5 виданого представнику ОСОБА_4 від Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області у цій справі.

Щодо посилання апелянта, що розпорядження Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 за № 141217 від 27.06.2017 та № 141217 від 13.09.2017 позивачу було відомо, однак вони не були оскаржені в адміністративному чи судовому порядку та відповідно не скасовані, також Львівським апеляційним адміністративним судом у справі № 876/11724/17 від 23 січня 2018 року з`ясовано що, Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду Івано-Франківської області в добровільному порядку виконано постанову Рогатинського районного суду Івано- Франківської області від 10.04.2017, а тому рішення суду від 10 квітня 2017 року по справі № 349/457/17 є виконаним не спростовують вчинення дій державним виконавцем згідно норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 10.04.2017 в справі № 349/457/17, яке набрало законної сили та підлягає виконанню.

Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 268, 271, 272, 287, 308, 310, 316, 321, 322, 329 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області - залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року у справі №349/864/19 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

О.М. Довгополов