Справа № 200/10090/19-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 р. Справа№200/10090/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Буряк І.В.,

секретаря судового засідання Соколової С.О.,

за участю:

представника позивача: Яковлєва А.С.

представник відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з платника податків податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ

Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - позивач, ГУ ДФС у Донецькій області) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення з фізичної особи-підприємця податкового боргу у загальному розмірі 23 600,00 грн., а саме:

адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в сумі 6 800,00 грн., борг виник згідно рішення від 06.06.2018 № 000068/05-99-40-03/;

адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в сумі 6800,00 грн., борг виник згідно рішення від 07.06.2018 № 000081/05-99-40-03/;

адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в сумі 10 000,00 грн., борг виник згідно податкового повідомлення-рішення від 28.03.2018 №

Вказані рішення та податкові повідомлення-рішення у судовому чи адміністративному порядку не оскаржувалися.

Відповідачу, у порядку та у строки, передбачені ПК України, направлено податкові вимоги, проте податковий борг фізичною особою-підприємцем у визначені строки не сплачено, що є підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

У судовому засіданні представниця позивача позов підтримала, просила задовольнити повністю.

Відповідач до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та дату розгляду справи, про що свідчать поштові відправлення № 795, № 843, які повернулись на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання. Поштова кореспонденція направлялась за вказаною позивачкою адресою, що відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Частиною 8 ст. 126 КАС України передбачено, що повістка вважається врученою юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Частиною 11 ст. 126 КАС України встановлено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Крім того, суд, керуючись ст. 129 КАС України, виклик відповідача у справі до судового засідання, призначеного на 16 жовтня 2019 року, здійснив телефонограмою від 12.09.2019.

Враховуючи викладене суд вважає, що відповідач про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, а суд зі свого боку вчинив усі належні для цього заходи.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. (ч. 1 ст. 205 КАС України)

Враховуючи викладене та за відсутності клопотань про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу без участі відповідача.

Відповідачем відзиву на позовну заяву та доказів на його підтвердження до суду не подавалось, а тому відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

Протокольною ухвалою суду від 16 жовтня 2019 року клопотання позивача про заміну позивача у справі з ГУ ДФС у Донецькій області на ГУ Державної податкової служби у Донецькій області (далі - ГУ ДПС у Донецькій області) задоволено, замінено позивача у справі з ГУ ДФС у Донецькій області на ГУ ДПС у Донецькій області.

Фактичні обставини встановлені судом у справі.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Кальміуська, будинок 84, код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, перебуває на обліку у ГУ ДФС у Донецькій області Маріупольське управління, Центральна ДПІ.

За ФОП ОСОБА_1 рахується податковий борг у розмірі 23 600,00 грн., який виник з наступних підстав:

У Приморському районі м. Маріуполя.

Штрафні санкції згідно рішення від 06.06.2018 № 000068/05-99-40-03/ на суму 6800,00 грн. за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії.

Вказане рішення прийнято на підставі адміністративного протоколу ГП 145032 від 06.02.2018 та постанови від 04.04.2018 № 696, складеної адміністративною комісією виконавчого комітету Маріупольської міської ради встановлено продаж алкогольного напою особі, яка не досягла 18 років.

Рішення від 06.06.2018 № 000068/05-99-40-03/ направлено поштою на податкову адресу відповідача та вручено 08.06.2018, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 957.

Штрафні санкції згідно рішення від 07.06.2018 № 000081/05-99-40-03/ на суму 6800,00 грн. за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії.

Вказане рішення прийнято на підставі адміністративного протоколу ГП 145045 від 22.02.2018 та постанови від 04.04.2018 № 718, складеної адміністративною комісією виконавчого комітету Маріупольської міської ради встановлено продаж алкогольного напою особі, яка не досягла 18 років.

Рішення від 07.06.2018 № 000081/05-99-40-03/ направлено поштою на податкову адресу відповідача та вручено 08.06.2018, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 519.

У Центральному районі м. Маріуполя

Податкове повідомлення-рішення форми «С» від 28.03.2018 № на суму 10 000,00 грн., прийняте на підставі акта перевірки від 28.02.2018 № 0038/05/99/40/ НОМЕР_1 , у зв`язку із встановленням продажу у роздрібній торгівлі алкогольного напою за цінами, нижчими за встановлені мінімальні ціни на такі напої.

Вказане податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу відповідача та повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання (поштове відправлення № 872).

У зв`язку із несплатою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 узгоджених сум податкових зобов`язань, ГУ ДФС у Донецькій області сформовано податкові вимоги:

«Ф» від 02.02.2014 № 67-17, яка вручена під підпис платника податків згідно рекомендованого повідомлення про отримання поштового відправлення № 637;

«Ф» від 13.07.2018 № 392945-46, яка направлена. на податкову адресу платника та поштове відправлення № 87 0 повернуто «за закінченням терміну зберігання»;

Вказані податкові вимоги не оскаржувалися та не відкликалися.

На день розгляду справи сума податкового боргу відповідачем не погашена, що підтверджується ІКП платника.

Надані позивачем письмові докази, перелічені вище, досліджені судом у порядку ст. 211 КАС України.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п.57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

За змістом п. 56.18. ст. 56 ПК України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. (абз.4 п. 56.18. ст. 56 ПК України).

У ході розгляду справи доказів оскарження та скасування рішень від 06.06.2018 № 000068/05-99-40-03/ від 07.06.2018 № 000081/05-99-40-03/, податкового повідомлення-рішення від форми «С» від 28.03.2018 № не встановлено.

В свою чергу, при розгляді справ про стягнення податкового боргу питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, у тому числі й штрафних (фінансових) санкцій не охоплюється предметом позову, про що зазначено Верховним Судом у постановах від 11.09.2018 справа № 810/4417/16, від 31.08.2018 справа № 826/14195/16.

Статтею 42 ПК України встановлено порядок листування з платником податків.

Відповідно до п. 42.1. ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Судом встановлено, що вказані вище рішення, податкове повідомлення-рішення та податкові вимоги направлені відповідачу з дотримання вказаних вище положень ПК України.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пункт 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пункт 59.3 ст. 59 ПК України Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

59.4. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що відповідні вимоги відповідають положенням ст. 59 ПК України.

Станом на день розгляду справи суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку податкового боргу, що є предметом даного позову.

Відповідно до п.п. 20.1.28 та 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право стягувати з банків та інших фінансових установ пеню за несвоєчасне виконання ними рішень суду та доручень платників податків про сплату податків, зборів, платежів; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3 ст.95 ПК України). Згідно пункту 95.4 статті 95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Відтак, виходячи з вимог ст. 95 ПК України, податкова заборгованість платників податків стягується контролюючим органом на підставі рішення суду шляхом: стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та за рахунок реалізації майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків. При цьому, право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з платника податків виникає у контролюючого органу через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, враховуючи наявність у відповідача податкового боргу, підтвердженого наданими позивачем доказами, та у зв`язку з закінченням шістдесятиденного строку з дня надіслання відповідачу податкової вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно вимог ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись пп. 15.5 Розділу VII Перехідних положень, статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області (, юридична адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення з платника податків податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (РІІОКІІП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) податкового боргу в розмірі 23 600 гри., а саме: по Приморському району м. Маріуполя: 13 600 гри. - адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів (код бюджетної класифікації 21081500) (р/р 5055, код платежу: 21081500, отримувач: Маріупольське УК/Приморський район/21081500, банк отримувача: Казначейство України (ЄАП), МФО 899998, ЄДРІІОУ 37989721) по Центральному району м. Маріуполя:-10 000 гри. - адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів (код бюджетної класифікації 21081500) (р/р 5052. код платежу: 21081500, отримувач: Маріупольське УК/Центральний район/21081500, банк отримувача: Казначейство України (ЄАП), МФО 899998, ).

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 16 жовтня 2019, повний текст рішення виготовлений 21 жовтня 2019 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Буряк