Справа № 398/3449/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №398/3449/16-а

адміністративне провадження №К/9901/15470/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.04.2017р. (суддя - Бугайченко Т.А.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017р. (судді - Головко О.В., Ясенова Т.І., Суховаров А.В.) у справі за її позовом до Олександрійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати неправомірною відмову Олександрійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області у перерахунку їй пенсії по втраті годувальника;

- зобов`язати здійснити перерахунок та виплату призначеної їй пенсії по втраті годувальника у розмірі 70% суми заробітної плати померлого годувальника відповідно до довідки про складові заробітної плати від 16.06.2016р. №782 починаючи з 01 серпня 2016 року.

В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії по втраті годувальника відповідно частини 10 статті 37 Закону України «Про державну службу». У зв`язку із збільшенням заробітної плати відповідним категоріям державних службовців, на думку позивача, у неї виникло право на перерахунок розміру призначеної їй пенсії, у проведенні якого відповідач протиправно відмовив.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.04.2017р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017р.. у задоволенні позову відмовлено.

З рішенням суду апеляційної інстанції не погодилась позивач, звернулась з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просила їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обгрунтування касаційної скарги посилається на те, що перерахунок призначеної їй пенсії має здійснюватися виходячи із норм законодавства, яке було чинним на момент призначення пенсії, оскільки право на перерахунок пенсії надане їй з моменту її призначення і на підставі діючого на час призначення пенсії законодавства.

Заперечуючи проти касаційної скарги, відповідач просить у її задоволенні відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по втраті годувальника, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу».

У липні 2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» та згідно довідки про заробітну плату №782 від 16.06.2016р., виданої ДСА України в Кіровоградській області.

Листом від 12.08.2016р. №7016/12-26 відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для перерахунку розміру її пенсії. Вказана відмова обрунтована тим, що з 01 травня 2016 року набрав чинності Закону України Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015р., положеннями якого не передбачено порядку перерахунку пенсії державних службовців.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що статтею 37-1 Закону №3723-ХІІ у редакції, яка була чинною станом на момент призначення позивачу пенсії, передбачалось, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Суди дійшли висновку, що законодавством, чинним станом на час призначення пенсії позивачу було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв`язку із підвищенням заробітної плати за відповідною посадою. Умови та порядок здійснення такого перерахунку було визначено Постановою КМУ від 31.05.2000р. №865 (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії).

Разом з тим, в подальшому законодавство, яке регулювало зазначені правовідносини змінилось, зокрема 01.01.2015р. набрав чинності Закон України від 28.12.2014р. №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі Закон №76-VIII), яким, зокрема, статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 01.01.2015р. делегував Уряду.

На час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, правове регулювання Урядом зазначеного питання знайшло своє відображення у постанові КМУ від 09.12.2015 р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015р. встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, постанова Кабінету Міністрів України №1013 не містить.

У ході реформування системи державного управління 10.12.2015р. прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, - Закон України від 10.12.2015р. №889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон №889-VIII) .

Зазначений Закон набув чинності 01.05.2016р., у зв`язку з чим положення Закону України від 16.12.1993р. №3723-XII "Про державну службу" частково втратили чинність, у тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Враховуючи, що позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у липні 2016 року (тобто, після набуття чинності новим Законом України «Про державну службу» №889-VIII), суди дійшли висновку, що у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

З такими висновками судів попередніх інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що чинним на час звернення позивача за перерахунком пенсії законодавством не було передбачено можливість такого перерахунку у зв`язку з підвищенням заробітку працюючим державним службовцям, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про відмову у задоволені позову.

Посилання позивача на порушення норм Конституції України у зв`язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин є безпідставними, адже ні Закон №76-VIII, яким, зокрема, статтю 37-1 Закону №3723-ХІІ викладено у новій редакції, ні стаття 90 Закону №889-VIII (в якій закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") не визнані неконституційними і підлягали виконанню відповідними суб`єктами.

Також безпідставним є посилання позивача на положення статті 58 Конституції України, оскільки право на перерахунок пенсії у відповідної особи виникає станом на час виникнення обставин, з якими особа пов?язує право на такий перерахунок, а не з часу її виходу на пенсію.

Згідно з частиною 3 статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні рішень суди порушень норм матеріального та процесуального права не допустили, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу - ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.04.2017р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук