Справа № 805/2286/17-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 жовтня 2019 року

Київ

справа №805/2286/17-а

провадження №К/9901/4187/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.,

розглянув у письмовому провадженні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання наказів від 18 травня 2017 року № 920 та від 19 травня 2017 року № 234 о/с протиправними та їх скасування, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та стягнення витрат на правову допомогу, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року, прийняту у складі головуючого судді - Кочанової П. В., та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого - Арабей Т. Г., суддів: Геращенка І. В., Миронової Г. М.

І. Суть спору

1. В червні 2017 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (надалі - відповідач), в якому просив:

1.1. визнати протиправними та скасувати накази № 920 від 18 травня 2017 року та № 234 о/с від 19 травня 2017 року про звільнення його з Національної поліції України;

1.2. зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області поновити позивача на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області майора поліції з 22 травня 2017 року;

1.3. стягнути грошове забезпечення в розмірі середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - з 22 травня 2017 року до моменту фактичного відновлення на посаді;

1.4. стягнути витрати на правову допомогу;

1.5. допустити негайне виконання постанови щодо поновлення на посаді та виплати грошового забезпечення.

2. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 22 липня 1996 року його прийнято на службу в органи внутрішніх справ згідно наказу УМВС України в Донецькій області від 26 липня 1996 року № 159. 06 листопада 2015 року позивача звільнено зі служби в органах внутрішніх справ та 07 листопада 2015 року на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 07 листопада 2015 року № 49 о/с прийнято на службу до Національної поліції України.

3. Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13 квітня 2017 року № 708 «Про призначення службового розслідування» з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки отриманої інформації щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП), призначено службове розслідування, за результатами якого 13 травня 2017 року складено відповідний висновок.

4. Наказом відповідача від 18 травня 2017 року позивача за особисту недисциплінованість, ігнорування вимог керівництва ГУНП в Донецькій області від 19 січня 2017 року № 411/01/14-2017, статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилось у допущенні вчинку, який негативно впливає на репутацію Національної поліції України, порушення пунктів 2.5, 31.6. «б» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, в частині дотримання чинного законодавства, що виразилось у відмові від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння, вирішено звільнити зі служби в Національній поліції України.

5. Підставою для прийняття такого рішення слугувало складення відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 121 КУпАП.

6. Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 19 травня 2017 року № 234 о/с на підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) позивача звільнено зі служби в поліції з 22 травня 2017 року відповідно до розділу VII вказаного Закону.

7. Позивач стверджує, що його звільнено з Національної поліції незаконно. Свою позицію обґрунтовує тим, що адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, не вчиняв та посилається на прийняту 29 червня 2017 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення стосовно нього в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

8. Зазначає, що передбачене частиною першою статті 121 КУпАП правопорушення є незначним, відповідно, відповідач, на його думку, мав застосувати відносно нього інший дисциплінарний вплив, а не самий крайній, суворий захід.

9. Відповідач письмових заперечень до суду не подавав.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

10. З 22 липня 1996 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ згідно наказу УМВС України в Донецькій області від 26 липня 1996 року № 159. 06 листопада 2015 року позивача звільнено зі служби в органах внутрішніх справ з подальшим прийняттям на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 07 листопада 2015 року № 49 о/с на службу до Національної поліції України.

11. Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13 квітня 2017 року № 708 «Про призначення службового розслідування» з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки отриманої з ВП ГУНП в Донецькій області інформації щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, призначено службове розслідування.

12. 13 травня 2017 року за результатами проведеного службового розслідування за фактом складання протоколу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП складено висновок, із змісту якого вбачається, що відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування, підтвердилися.

13. Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 18 травня 2017 року позивача за особисту недисциплінованість, ігнорування вимог керівництва ГУНП в Донецькій області від 19 січня 2017 року № 411/01/14-2017, статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилось у допущенні вчинку, який негативно впливає на репутацію Національної поліції України, порушення пунктів 2.5, 31.6. «б» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, в частині дотримання чинного законодавства, що виразилось у відмові від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння, вирішено звільнити зі служби в Національній поліції України.

14. Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 19 травня 2017 року № 234 о/с на підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) позивача звільнено зі служби в поліції з 22 травня 2017 року відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліцію».

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

15. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

16. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року змінено в частині зазначення дати, з якої ОСОБА_1 поновлено на посаді, а саме: з 23 травня 2017 року, та в частині розміру грошового забезпечення, яке підлягає стягненню з відповідача на його користь, а саме: в розмірі 41240,01 грн. В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

17. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, позицію якого в незміненій його частині підтримав апеляційний суд, виходив із протиправності винесених відповідачем наказів від 18 травня 2017 року № 920 та від 19 травня 2017 року №234 о/с щодо звільнення позивача із служби в поліції.

18. Така позиція вмотивована тим, що позивач під час виконання службових обов`язків не мав дисциплінарних стягнень при проходженні служби в органах внутрішніх справ та Національної поліції, характеризується позитивно. Адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2017 року відносно позивача закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Також суд першої інстанції зазначає про те, що звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

19. Головне управління Національної поліції в Донецькій області подало касаційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права, просить їх рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

20. Позивач подав відзив на касаційну скаргу, в якій наголошував на відсутності підстав для скасування оскаржуваних судових рішень. Зазначав, що питання, визначені автором касаційної скарги, досконало розглянуті судами попередніх інстанцій і їм надано належну правову оцінку.

V. Джерела права й акти їх застосування

21. Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

22. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

23. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (надалі - Закон № 580-VIII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

24. Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

25. Частинами першою та другою статті 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

26. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

27. Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут), визначено сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

28. Згідно визначення статті 3 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

29. Відповідно до частин першої та другої статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

30. Положеннями статті 12 Дисциплінарного статуту встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень:

1) усне зауваження;

2) зауваження;

3) догана;

4) сувора догана;

5) попередження про неповну посадову відповідність;

6) звільнення з посади;

7) пониження в спеціальному званні на один ступінь;

8) звільнення з органів внутрішніх справ.

31. Порядок накладання дисциплінарних стягнень визначено статтею 14 Дисциплінарного статуту, де, зокрема, вказано, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

32. Отже, найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.

33. Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 березня 2013 року № 230 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено порядок проведення службових розслідувань (далі - Інструкція).

34. У відповідності до пункту 2.1 Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

35. За змістом пункту 1.2 Інструкції службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з`ясування інших обставин.

36. Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

37. Згідно з частиною першою статті 71 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в судах попередніх інстанцій) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (частина перша).

38. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (частина друга).

VI. Висновок Верховного Суду

39. Вирішуючи питання про обґрунтованість касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.

40. В обґрунтування доводів касаційної скарги автор наполягає на правомірності рішення відповідача щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби в органах Національної поліції, та посилається на те, що таке звільнення здійснено за сукупністю порушень позивачем норм Дисциплінарного статуту, Закону № 580-VIII та ігнорування ним вимог керівництва.

41. Як вже зазначалося раніше, судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ слугували вчинені останнім грубі порушення пункту 1 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII, статті 7 Дисциплінарного статуту, пунктів 2.5, 31.6 «б» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, в частині дотримання чинного законодавства, що виразилось у відмові від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння.

42. Проведення службового розслідування зумовлено складанням відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП та винесенням постанови у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 121 КУпАП.

43. Разом з цим, під час проведення такого службового розслідування не існувало будь-якого судового рішення, яким встановлено факт перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, а наявність самого протоколу про адміністративне правопорушення та показання свідків не можуть підтверджувати зазначену обставину.

44. Крім цього, постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2017 року по справі № 3/243/724/2017 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП не встановлено факту керування ним автомобілем 12 квітня 2017 року у стані алкогольного сп`яніння, а адміністративну справу за частиною першою статті 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

45. Що стосується наявності прийнятої 12 квітня 2017 року відносно позивача постанови у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 121 КУпАП, то таке порушення не є за своєю суттю грубим порушенням.

46. З аналізу статті 12 Дисциплінарного статуту вбачається, що види дисциплінарних стягнень перелічені в ній в порядку збільшення їх суворості: кожне наступне більш суворе за попереднє.

47. Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого особою дисциплінарного проступку та ступеню її вини.

48. Враховуючи вказане, колегія касаційного суду погоджується із позицією судів попередніх інстанцій про те, що відносно позивача мав бути застосований менш суворий за звільнення захід дисциплінарного впливу.

49. Оскільки факт керування позивачем автомобілем у стані алкогольного сп`яніння 12 квітня 2017 року не знайшов свого підтвердження, а порушення правил експлуатації транспортного засобу за своїм характером та оцінними ознаками не є грубим порушенням, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про відсутність у відповідача підстав для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ саме із вказаних вище підстав.

50. З огляду на вказане, Верховний Суд констатує, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції в незміненій його частині, ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди попередніх інстанцій під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

51. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року в незміненій частині та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич