Справа № 320/3737/19
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 року № 320/3737/19

Київський окружний адміністративного суд у складі судді Лисенко В.І.,

при секретарі судового засідання Волошко О.Л,

за участі:

представника позивача - Кваші О.Ю.,

представника відповідача - Павлюка Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сквирський комбінат хлібопродуктів" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Сквирський комбінат хлібопродуктів" з позовом до Головного управління ДФС у Київській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 03.07.2019 №.

В основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення покладено висновок податкового органу про завищення позивачем від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за березень 2019 року на загальну суму ПДВ 44225,00 грн. На думку перевіряючих, позивачем здійснено нереальні (безтоварні) господарські операції з ТОВ „ПРОФІ СТАЙЛ КОМПАНІ", ТОВ „СМП „Магніт", ТОВ „КРЕСТОН ДЖІ СІ ДЖІ АУДИТ" та ТОВ "Європа Транс Агро", оскільки товари та послуги у дійсності фактично не поставлявся та не надавались.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки податкового органу щодо порушення ТОВ "Сквирський комбінат хлібопродуктів" вимог податкового законодавства, на підставі яких прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки реальність господарських операцій з контрагентами підтверджується первинними документами, а показники господарської діяльності відображені підприємством у податковій звітності та відповідають фактичним обставинам. Враховуючи наведене, позивач переконаний, що є підстави для визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмовий відзив, в якому зазначив, що оскаржуване рішення прийняте ним з урахуванням вимог чинного законодавства, оскільки ТОВ "Сквирський комбінат хлібопродуктів" занижено фінансовий результат оподаткування своєї діяльності та завищено податковий кредит, за рахунок включення до витрат сум по розрахункам з контрагентами, які не ґрунтувались на товарних господарських операціях.

Ухвалою суду від 17.07.2019 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

У судове засідання, призначене на 16.10.2019, прибули представник позивача та представник відповідача. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив адміністративний позов задовольнити, представник відповідача з позовом не погодився, у його задоволенні просив відмовити.

Протокольною ухвалою суду від 07.10.2019 первісного відповідача - Головне управління ДФС у Київській області замінено у порядку процесуального правонаступництва на - Головне управління ДПС у Київській області.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сквирський комбінат хлібопродуктів" згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровано як юридична особа з 03.07.2009.

Судом встановлено, що 25 вересня 2018 року між ТОВ „Сквирський комбінат хлібопродуктів" (Покупець) та ТОВ „ПРОФІ СТАЙЛ КОМПАНІ" (Продавець) був укладений договір поставки металевих воріт №25/09 (а.с. 23-24).

Предметом договору є зобов`язання продавця передати покупцю і зробити установку в його приміщеннях, та зобов`язання покупця прийняти та оплатити секційні ворота промислові.

На виконання своїх договірних зобов`язань позивачем була здійснена передоплата на загальну суму 87 597,40 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 21.02.2019 №1271 та від 01.03.2019 №1485 (а.с. 26-27).

У подальшому, на підставі видаткової накладної (додається) в лютому 2019 року ТОВ „ПРОФІ СТАЙЛ КОМПАНІ" передав позивачу ремкомплекти до металевих воріт на загальну суму 10435,00 грн (а.с. 28).

Згідно видаткової накладної від 21.05.2019 №113, ворота були поставлені в травні 2019 року (а.с. 29).

Поставка воріт здійснювалась перевізником ТОВ "Ін-Тайм", що підтверджується декларацією про прийняття вантажу, наявною у матеріалах справи (а.с. 34).

Також, 01 квітня 2019 року між ТОВ „Сквирський комбінат хлібопродуктів" (Покупець) та ТОВ "СМП "Магніт" (Постачальник) був укладений Договір поставки металу №0104/19-1 (а.с. 35-36).

Предметом договору є зобов`язання постачальника передати у власність покупця та зобов`язання покупця прийняти та оплатити металопрокат.

На виконання своїх договірних зобов`язань позивач здійснив оплату за товар у сумі 46 500,77 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 04.03.2019 №1548 та від 28.02.2019 №1436 (37-38).

У березні 2019 року ТОВ „СМП „Магніт" передав позивачу метал на загальну суму 46 500,77 грн.

Факт виконання договірних зобов`язань підтверджується видатковою накладною від 01.03.2019 №301-06 (а.с. 39).

Транспортування металу здійснювалось за рахунок ТОВ „СМП „Магніт", що підтверджується товарно-транспортною накладною від 01.03.2019 №Р1-6 (а.с. 40).

Судом встановлено, що між позивачем (Замовник) та ТОВ „КРЕСТОН ДЖІ СІ ДЖІ АУДИТ" (Виконавець) 14 березня 2019 року був укладений договір про надання аудиторських послуг №2266/NS/l 12/01(а.с. 44-47).

Предметом договору є зобов`язання виконавця надати послуги замовнику з аудиту комбінованої фінансової звітності Групи компаній за рік та зобов`язання замовника прийняти та оплатити такі послуги.

На виконання своїх договірних зобов`язань позивач здійснив передоплату згідно договору на суму 75000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 20.03.2019 №1981 (а.с. 48).

Послуги по аудиторській перевірці позивача на даний момент надаються, і остаточний звіт про результати перевірки згідно п. 9.3. Договору ТОВ „КРЕСТОН ДЖІ СІ ДЖІ АУДИТ", зобов`язаний надати до 30.09.2019.

На суму передоплати була виписана та зареєстрована податкова накладна (додається) та внесена до податкового кредиту.

Також, між позивачем (Замовник) та ТОВ „Європа Транс Агро" (Виконавець) 18 лютого 2019 року був укладений договір про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №ТЕО-СКХП-2019 (а.с. 51-52).

Предметом договору є зобов`язання виконавця доставити автомобільним транспортом ввірений йому замовником вантаж та зобов`язання замовника сплатити за перевезення вантажу встановлену сторонами плату.

На виконання своїх договірних зобов`язань позивач здійснив оплату згідно договору на суму 54 376,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 07.03.2019 №1652 та від 27.03.2019 №2158 (а.с. 53-54).

У лютому 2019 року ТОВ „Європа Транс Агро" надав послуг по перевезенню вантажів на суму 54 376,00 грн, що підтверджується актом виконаних робіт від 28.02.2019 №1399 (а.с. 55).

Транспортування вантажу до позивача здійснювалось силами ТОВ „Європа Транс Агро", що підтверджується товарно-транспортними накладними від 19.02.2019 (а.с. 56-58).

На суму наданих послуг була виписана та зареєстрована податкова накладна (додається) та внесена до податкового кредиту.

Надалі, посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ „Сквирський комбінат хлібопродуктів" з метою встановлення правомірності декларування суми бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок платника у банку за березень 2019 року, яка виникла за рахунок поточного від`ємного значення з ПДВ.

За результатами перевірки було складено Акт про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ „Сквирський комбінат хлібопродуктів" від 11.06.2019 №476/10-36-12-02/00954544, яким встановлено порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.10 ст. 10 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення за березень 2019 року, а саме значення рядка 21, на загальну суму 44225,00 грн (а.с. 11-21).

До таких висновків контролюючий орган дійшов на підставі наявності кримінальних проваджень за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого Кримільним кодексом України, відповідно до яких постачальники позивача: ТОВ „ПРОФІ СТАЙЛ КОМПАНІ", ТОВ „СМП „Магніт", ТОВ „КРЕСТОН ДЖІ СІ ДЖІ АУДИТ" та ТОВ „Європа Транс Агро" безпідставно сформували податковий кредит із використанням первинних бухгалтерських документів, що не підтверджують обставин господарських операцій.

На підставі викладених в акті перевірки від 11.06.2019 №476/10-36-12-02/00954544 висновків, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.07.2019 №, яким позивачу визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 44225,00 грн (а.с. 22).

Позивач вважає висновки відповідача такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а прийняте ним податкове повідомлення - рішення протиправним, у зв`язку із чим, він звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Спірні у рамках даного провадження правовідносини регулюються Податковим кодексом України, який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. «а», «б» п. 185.1 ст. 185 ПК об`єктом оподаткування (податком на додану вартість) є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно п. 187.1 ст. 187 ПК датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ПК передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 198.1, 198.2 ст. 198 ПК до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленню пунктом 193.1 статті 193цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, правові наслідки у виді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 20 січня 2016 року (№ 21-4953а15) надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Тобто, предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції, а відтак і обґрунтованість визначення податкового кредиту.

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи, суд вважає, що вони є достатніми та містять всі обов`язкові для первинних документів реквізити, відповідають законодавчо визначеним вимогам. Поряд з цим, відповідачем як суб`єктом владних повноважень, не було доведено юридичної дефектності чи невідповідності первинних документів вимогам чинного законодавства.

Як убачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами спору, по всім операціям, вчиненим позивачем з контрагентами, було складено та зареєстровано податкові накладні, а також наявні документи первинного бухгалтерського обліку, передбачені пунктом 201.11 статті 201 ПК України, які не мають юридичної дефектності.

Натомість, в акті перевірки контролюючий орган стверджує про фіктивність та безтоварність здійснених ТОВ "Сквирський комбінат хлібопродуктів" господарських операцій, посилаючись на відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно яких щодо контрагентів позивача існують відкриті кримінальні провадження.

Такі доводи перевіряючих суд вважає необґрунтованими та безпідставними, пояснюючи це наступним.

Відповідно до частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, відкрите досудове розслідування та його матеріали, не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

При цьому, суд звертає увагу на те, що здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за фактом фіктивного підприємництва щодо контрагентів позивача не свідчить про відсутність факту здійснення цих господарських операцій, оскільки обставини відсутності реального вчинення господарської операції необхідно встановлювати щодо кожної господарської операції окремо.

Окрім того, чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди - покупця товару (робіт, послуг), яка є платником податків, не покладено обов`язку в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників (виконавців) при створенні підприємства та здійсненні господарської діяльності або через відсутність висновків зустрічних перевірок зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту та донарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит.

Разом із тим, відповідачем не надано судового рішення, яке б набрало законної сили, щодо встановлення факту відсутності у контрагентів позивача мети на здійснення господарської діяльності та відсутності її реального здійснення. Також не наданого судового рішення у порядку статті 234 Цивільного кодексу України щодо фіктивності правочинів між позивачем та його контрагентом. У той же час, жодним нормативно-правовим актом не передбачено право податкового органу самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях.

Ідентична правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №822/551/18.

У цьому контексті, суд звертає увагу, що обставин щодо факту фіктивності господарських операцій, що відбулись між позивачем та йог контрагентами саме у березні 2019 року, контролюючий орган будь-якими матеріалами досудового розслідування в межах вказаного ним досудового розслідування не підтвердив.

Суд наголошує, що обставина внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не вказує на невиконання контрагентами позивача своїх договірних зобов`язань саме по господарським відносинам з позивачем або обставин, які б свідчили про безтоварність (нереальність) господарських операцій у даному випадку.

Крім того, в Акті перевірки суб`єктом владних повноважень не наведено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання підприємством та його контрагентом господарських операцій; про наявність взаємопов`язаності підприємства та його контрагента; про несумісність предмету спірних правочинів з напрямом господарської діяльності підприємства;, що зумовлює необґрунтованість висновку суб`єкта владних повноважень про невідповідність закону вчинених за ним господарських операцій.

Водночас, у ході судового розгляду, підтверджуючи реальність здійснення господарських операцій зі своїми контрагентами, ТОВ "Сквирський комбінат хлібопродуктів" надав низку доказів.

Зокрема: сервісну книжку, гарантійний талон, сертифікат та фотокопії щодо поставленого та установленого ТОВ "Профі Стайл Компані" товару - воріт; сертифікати та лист директора ТОВ "СМП "Магніт" щодо товару та послуг - металопрокат; оформлений бюджет робіт з аудиту фінансової звітності, виконаної ТОВ „КРЕСТОН ДЖІ СІ ДЖІ АУДИТ", а також копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, згідно яких ТОВ "Європа Транс Агро" - контрагент з надання експедиційних послуг, є власником ряду транспортних засобів.

За таких обставин, суд констатує, що у даному випадку, реальність фінансово-господарських операцій у повній мірі підтверджується наявними у матеріалах справи доказами: договором поставки, видатковими накладними, актами прийому-передачі тощо.

Під час розгляду справи відповідач не спростував обставини реального виконання спірних операцій, засвідчених поданими платником первинними документами, не скористався правами, наданими йому податковим законодавством, для безпосереднього з`ясування обставин, які б підтвердили або спростували висновки про неможливість виконання контрагентами позивача господарських операцій.

Відтак, суд вважає, що висновки податкового органу про фіктивність господарських операцій між позивачем та його контрагентами є формальними та необ`єктивними, оскільки ґрунтуються не на первинних документах та результатах співставлення даних бухгалтерського і податкового обліку, як це передбачено пунктом 73.5 статті 75 Податкового кодексу України, а на обставинах, які не мають безпосереднього значення для формування податкових зобов`язань та податкового кредиту.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача, а тому, позовні вимоги вважає такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 18.06.2019 №4281 (а.с. 2).

Отже, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 03.07.2019 №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сквирський комбінат хлібопродуктів" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області () судовий збір у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 21 жовтня 2019 р.