Справа № 340/1005/19
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 жовтня 2019 року

м.Київ

справа №340/1005/19

адміністративне провадження №К/9901/28002/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желтобрюх І.Л.,

суддів - Білоуса О.В., Гусака М.Б.,

перевіривши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Клеветенка Андрія Анатолійовича на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року у справі №340/1005/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в :

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року апеляційну скаргу адвоката Клеветенка Андрія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 повернуто апелянту.

Вважаючи таке судове рішення суду апеляційної інстанції ухваленим із порушенням вимог процесуального закону, позивач оскаржила його в касаційному порядку.

Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційна скарга підписана адвокатом Клеветенком А.А. в інтересах ОСОБА_1 , на підтвердження повноважень якого до апеляційної скарги додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію посвідчення адвоката Клеветенка А.А . , а також ордер про надання правової допомоги ОСОБА_1 в графі якого, «назва органу, у якому надається правова допомога», зазначено «Кіровоградський окружний адміністративний суд». До апеляційної скарги не додано ордеру або довіреності на ім`я адвоката Клеветенка А.А. , виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Отже, подана апеляційна скарга підписана особою, яка не надала суду оформлений належним чином документ про право підписувати апеляційну скаргу.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 298 КАС України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Відповідно до частини третьої статті 55 КАС України, юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

За змістом частин першої, третьої статті 59 КАС України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи, зокрема, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини першої статті 57 КАС представником у суді може бути адвокат або законний представник.

В обґрунтування касаційної скарги, представником позивача вказано, що в доданому до апеляційної скарги ордері зазначено про відсутність обмежень повноважень адвоката, що в свою чергу є підтвердженням права адвоката на підписання даної апеляційної скарги. Вважає застосування судом апеляційної інстанції ст. 298 КАС України, надмірно формальним підходом.

Згідно із частиною четвертою статті 59 КАС повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі -Закон № 5076-VI).

Колегія суддів зауважує, що Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05.06.2019 по справі №9901/847/18 зроблено висновок з приводу необхідності зазначати у ордері на представництво адвокатом інтересів учасників справи назву органу, у якому здійснюється представництво, зокрема і назву суду. Висновок Великої Палати Верховного Суду полягає у наступному.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону № 5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Таким чином, судові органи чітко відокремлені від інших органів державної влади.

Згідно з підпунктом 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Звернення до суду, з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 КАС України та стаття 10 Закону № 1402-VIII) передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази подаються в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, делегованих йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Аналогічні приписи щодо необхідності відображати в ордері назву органу, у якому надається правова допомога, містить і Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затверджене Рішенням Ради адвокатів України 12.04.2019 №41.

Третій апеляційний адміністративний суд постановив оскаржену ухвалу відповідно до зазначеного висновку Великої Палати Верховного суду, а, отже, вірно застосував норми процесуального права, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо їх застосування чи тлумачення.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Клеветенка Андрія Анатолійовича на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року у справі №340/1005/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя- доповідач І. Л. Желтобрюх

Судді О. В. Білоус

М.Б. Гусак