Справа № 460/1875/19
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2019 року м. Рівне №460/1875/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області,
про зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), за змістом якого просила суд зобов`язати відповідача сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Рівненській області подання про повернення позивачу сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% з операції купівлі-продажу нерухомого майна згідно з квитанцією №53 від 05.03.2019 в сумі 10350,00 грн.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначила, що в березні 2019 року нею на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу було придбано квартиру вперше. При укладенні договору позивач сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 10350,00 грн. Вважає, що оскільки житло придбане вперше, то сплачений нею збір є помилково сплаченим. У зв`язку з чим позивач звернулася до відповідача щодо повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, проте отримала відмову у поверненні вказаних коштів. Позивач вважає таку відмову необґрунтованою та просить зобов`язати відповідача сформувати та подати до казначейського органу подання про повернення їй сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 10350,00 грн.

Ухвалою суду від 14.08.2019 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У вказаний судом строк позивач допущені недоліки усунула.

Ухвалою суду від 23.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області; встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву (відзив), а третьою особою - письмових пояснень.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому він заперечив проти заявлених позовних вимог. Зокрема, зазначив, що діючим законодавством не визначено механізму повернення даного платежу органом Пенсійного фонду. Відсутні не лише норми, які б врегулювали даний аспект, а й чіткий перелік документів, що підлягають аналізу для встановлення обґрунтованого висновку про факт первинного придбання нерухомості. Крім того, позивачем добровільно сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування при купівлі нерухомого майна у розмірі 1% від вартості нерухомості, а тому зазначені кошти нe відносяться до помилково або надміру зарахованих до державного бюджету, відтак, не підпадають під дію Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів. Зазначає, що позивач на момент вчинення правочину володіла достатнім обсягом інформації для прийняття рішення щодо сплати даного збору чи відмови у такій, вважаючи, що її права порушено, мала можливість оскарження дій нотаріуса із подальшим зобов`язанням останнього зареєструвати договір купівлі-продажу без сплати збору. Проте, жодних дій по захисту своїх прав позивачем не вчинялося. Відтак, відповідач діяв в межах норм чинного законодавства. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У поданому до суду письмовому поясненні Управлінням Державної казначейської служби України у Рівненській області зазначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів. Подання за формою згідно з додатком 1 до Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету. Відповідно до пункту 10 розділу І Порядку платник подає до відповідного органу Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.

05.03.2019 ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу №377 було придбано квартиру за АДРЕСА_1 .

Позивачем сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 10350,00 грн, отримувач: УК у м.Рівному/ м.Рівне / 24140500, що підтверджується копією квитанції від 05.03.2019 №53 з відміткою нотаріуса "Вчинена нотаріальна дія №377 від 05.03.2019" (а.с.31).

Факт придбання ОСОБА_1 вказаної квартири та реєстрацію за нею права власності на таку підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.03.2019 №158539290 (а.с.33).

В червні 2019 року позивач на підставі положень Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 10350,00 грн як особа, яка придбала житло вперше.

Відповідач листом від 05.07.2019 за №М-742/07.1-59 відмовив позивачу у поверненні сплаченого збору з підстав, що діючим законодавством України не визначено механізму повернення даного платежу органом Пенсійного фонду, оскільки сплачений збір обов`язкове державне пенсійне страхування при купівлі нерухомого майна у розмірі 1% від вартості нерухомості не відноситься до коштів, помилково або надміру зарахованих до державного бюджету (а.с.36).

Не погоджуючись з відмовою відповідача, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР).

Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону №400/97-ВР, платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Аналогічні за змістом норми передбачені пунктом 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі - Порядок №1740).

Таким чином, законодавець визначив, що громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, твердження відповідача про те, що діючим законодавством не визначено механізму повернення даного платежу управлінням Пенсійного фонду України, відсутні не лише норми, які б врегулювали дане питання, а й чіткий перелік документів, що підлягають аналізу для встановлення обґрунтованого висновку про факт первинного придбання нерухомості, суд вважає необґрунтованими та безпідставними.

Адже неврегулювання на законодавчому рівні механізму повернення зазначеного платежу та визначення переліку документів, що підлягають аналізу, для встановлення обґрунтованого висновку про факт первинного придбання нерухомості, не може бути підставою для обмеження права позивача на звільнення від сплати внеску за придбання житла вперше, гарантоване Законом №400/97-ВР.

Тобто, Закон №400/97-ВР не пов`язує реалізацію особою свого права на звільнення від сплати збору за придбання житла вперше від функціонування спеціального механізму чи реєстру, який би фіксував придбання житла вперше. Не передбачено таких обмежень і в інших правових актах.

Суд погоджується з доводами позивача, що за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше, саме держава в особі Пенсійного фонду України, як уповноваженого суб`єкта владних повноважень, зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність у Пенсійного фонду України та його територіальних органів можливості встановити придбання квартир конкретною особою вперше, не може ставитися в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Відповідно до ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки (PincovdandPine v. The Czech Republic), Ґаші проти Хорватії (Gashiv. Croatia), Трго проти Хорватії (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу належного урядування, згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Відтак, покликання на неможливість перевірки інформації щодо придбання квартири конкретною особою вперше, як на підставу для відмови позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, є необґрунтованими.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 30.01.2018 у справі №819/1498/17, від 31.01.2018 у справі №819/1667/17 та від 28.11.2018 у справі №813/1126/17, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Як вбачається з довідки Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 09.04.2019 №1595/920 (а.с.32), ОСОБА_1 станом до 01.01.2013 Рівненське міське бюро технічної інвентаризації не здійснювало державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна.

Не встановлено державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за позивачем і після 01.01.2013.

За змістом довідки від 18.04.2019 №115.49-50/354а (а.с.34), ОСОБА_1 за місцем реєстрації м.Рівне в списках на приватизацію житла не значиться та житловий чек не використовувала.

Водночас, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання нею житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за нею будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, а судом не встановлено.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 в силу вимог п.9 ч.1 ст.1 Закону №400/97-ВР є громадянкою, яка на підставі договору купівлі-продажу від 05.03.2019 №377 придбавала житло вперше, а тому вона звільнена від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна (квартири).

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України (абз.2 п.9 ч.1 ст.1 Закону №400/97-ВР).

Крім того, приписами пункту 9 частини першої статті 1 Закону №400/97-ВР визначено, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками цього збору за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.

Аналогічні приписи також закріплені у п.15-1 Порядку №1740.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється виключно за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, в силу вимог Закону №400/97-ВР, для оформлення договору купівлі-продажу, позивач змушена була сплатити збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182 (далі - Порядок №787).

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватись шляхом повернення у готівковій формі коштів за чеком органу Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім`я органу Казначейства, або з відповідних рахунків банку чи підприємства поштового зв`язку, вказаних у поданні або заяві платника (його довіреної особи).

Відповідно до пункту 5 глави 1 Порядку №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.

Пунктом 10 Порядку №787 встановлено, що заява та подання або ухвала суду подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету.

Органи Казначейства приймають подання від органів, які контролюють справляння надходжень бюджету або які здійснюють облік заборгованості в розрізі позичальників, у строки, визначені нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів.

У разі відсутності такого нормативно-правового акта платник подає до відповідного органу Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів.

Тобто, положеннями Порядку №787 чітко визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті (податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів) здійснюється органами Державної казначейської служби України за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, яке подається платником таких платежів із відповідною заявою про повернення коштів з бюджету, складеної у довільній формі, із зазначенням обов`язкової інформації, зазначеної в абз.8 п.5 Порядку №787, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів.

З огляду на викладене, суд критично оцінює твердження відповідача про те, що сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування при купівлі нерухомого майна у розмірі 1% від вартості нерухомості не відноситься до коштів, помилково або надміру зарахованих до державного бюджету, тому не підпадають під дію Порядку №787.

Як встановлено судом, отримувачем коштів в сумі 10350,00 грн, сплачених позивачем на підставі квитанції від 05.03.2019 №53, є УК у м.Рівному/ м.Рівне / 24140500.

Згідно з додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 №106 "Деякі питання ведення обліку податків і зборів обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету", контроль за справлянням (стягненням) до бюджету надходжень, що обліковуються за кодом доходів бюджету 24140500 "Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна" покладено на Пенсійний фонд України.

Відтак, органом, що контролює справляння надходжень бюджету збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при купівлі нерухомого майна у розмірі 1% від вартості нерухомості, є виключно органи Пенсійного фонду.

При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача на положення Порядку виконання державного бюджету за доходами, затвердженого наказом Державного казначейства України від 19.12.2000 №131, оскільки такий втратив чинність 12.03.2013.

Оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 14.08.2019 у справі №372/1350/17, від 14.05.2019 у справі №813/1514/17, від 27.06.2018 у справі №819/1343/17, від 04.04.2019 у справі №819/1553/17 та від 03.07.2018 у справі №819/33/17, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Відтак, доводи позивача щодо наявності у неї права на повернення сплаченого нею збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 10350,00 грн за придбання нерухомого майна (квартири) вперше є обґрунтованими, а порушене внаслідок відмови відповідача право підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання відповідача сформувати подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету.

Водночас, позовна вимога про зобов`язання відповідача подати таке подання до органу казначейської служби не підлягає задоволенню, оскільки положеннями Порядку №787 визначено, що таке подання подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.4) відповідно до ч.3 ст.139 КАС України суд присуджує на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Короленка, 7, м.Рівне, 33028; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у м.Рівному Рівненської області (вул.Яворницького, 34, м.Рівне, 33001; код СДРПОУ 38012714) про зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області сформувати подання на повернення ОСОБА_1 помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету, щодо повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, сплаченого згідно з квитанцією від 5 березня 2019 року №53 в сумі 10350,00 грн.

У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подати до Управління Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області подання на повернення ОСОБА_1 помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Короленка, 7, м.Рівне, 33028; ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 384,20 грн (триста вісімдесят чотири гривні 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 21 жовтня 2019 року.

Суддя Дорошенко Н.О.