Справа № 709/1070/19
Суддя: Чубай В. В.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 709/1070/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до ДПП (далі - відповідач) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначалося, що стосовно позивача 27 квітня 2019 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Так, на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за невиконання вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України).

Позивач вважав оскаржувану постанову необґрунтованою та безпідставною. Вказував, що до оскаржуваної постанови не додано жодних матеріалів на підтвердження вчинення ним правопорушення, хоча в ній зазначено, що додатком є фото порушення та відеозапис з Б/К-00098. Фото, на якому зображено автомобіль з порушенням швидкості руху, є нечітким, оскільки за ним не можна чітко ідентифікувати, що це за транспортний засіб. На прохання позивача надати йому вказані докази з фіксацією порушення ПДР України працівник поліції повідомив, що відсутні технічні засоби для цього, а тому він відмовився від отримання оскаржуваної постанови. 7 травня 2019 року позивач поштою отримав копію оскаржуваної постанови та відповідно до ст. 288 КУпАП направив скаргу до УПП в Чернігівській області, однак оскаржувану постанову залишено без змін. Всі зауваження та пояснення, викладені позивачем у скарзі, залишилися без коментарів уповноваженого органу. З офіційної сторінки МВС України у мережі "Facebook" позивач дізнався, що портативний пристрій вимірювання швидкості "TruCam" буде використовуватися виключно на ділянках доріг, де встановлені відповідні дорожні знаки, а перелік таких місць буде у відкритому доступі. В місцях фіксації порушень швидкісного режиму також будуть знаходитися службові транспортні засоби з увімкненними маячками синього кольору в обов`язковому порядку. Однак, незважаючи на викладене, при в`їзді в населений пункт с. Красилівка Козелецького району Чернігівської області були відсутні будь-які дорожні знаки, що інформують про здійснення фото або відеофіксації. Крім того, на службовому автомобілі працівників поліції були вимкнені сині проблискові маячки. Водночас пристрій вимірювання швидкості "TruCam" був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а тому на думку позивача його використання працівниками поліції відбувається без жодних законних підстав. Разом з тим під час фіксації правопорушення працівником поліції за допомогою пристрою вимірювання швидкості "TruCam" відстань до об`єкта була більшою ніж 200 м, хоча оптимальна відстань до цілі під час використання цього приладу має складати 70 м (з руки: 15-80 м; з триноги 15-90 м). У зв`язку з викладеним позивач просив суд визнати дії інспектора поліції незаконними, оскаржувану постанову протиправною, скасувати її та закрити провадження у справі.

На адресу суду надійшов відзив інспектора взводу № 2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області ДПП Дяченка Д.А., в якому останній зазначив, що як вбачається із відеозапису з приладу "TruCam" автомобіль позивача рухався в населеному пункті зі швидкістю 93 км/год, що є перевищенням дозволеної швидкості в населеному пункті, встановленою ПДР України. Поряд із автомобілем позивача інших транспортних засобів не було, що дозволило приладу належним чином зафіксувати перевищення швидкості руху. Дорожній знак 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху" встановлено на автошляху М-01 на в`їзді до Чернігівської області. Вказаний дорожній знак позначає ділянку дороги на якій відбувається фіксування правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, однак фіксування правопорушень в автоматичному режимі на даний час ще не діє на території України. При цьому жодних вимог щодо обов`язковості дорожніх знаків, що попереджували про вимірювання за допомогою приладу "TruCam" на законодавчому рівні не визначено. Разом з тим посилання позивача на інтернет-пост в соціальній мережі "Facebook" є абсурдним, оскільки соціальна мережа не є регулятором суспільних відносин і ніяким чином не може підміняти чинне законодавство. До того ж доводи позивача, що використання приладу "TruCam" з відстані більше 200 м не дає можливості якісно і точно його застосовувати, а лише в межах оптимальної відстані 70 м (з руки: 15-80 м; з триноги 15-90 м) є помилковими, оскільки відповідно до характеристик приладу діапазон його вимірювання складає від 15 до 1200 м. З відстані 250-350 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу, при цьому на відео видно, як червона позначка фіксується на автомобілі позивача, тобто вимірює швидкість саме його автомобіля. Виробник приладу "TruCam" (LTI, США) застосував алгоритм шифрування АЕS, правильність реалізації якого підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом "TruCam". Водночас вказаний прилад пройшов відповідну повірку, а його можливість використання підтверджується експертним висновком державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 27 вересня 2018 року

№ 04/02/03/-3008. У постановах Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2019 року у справі № 395/9278/18 та Восьмого апеляційного адміністративного суду від

31 січня 2019 року у справі № 857/874/19 визначено правомірність використання поліцією лазерних вимірювачів швидкості "TruCam" та належності доказів, отриманих за їх допомогою. Що стосується інших тверджень позивача, то вони повністю спростовуються відеозаписом, зробленим на портативній БК-00098. На підставі викладеного інспектор поліції Дяченко Д.А. вважав себе належним відповідачем, а тому просив суд замінити неналежного відповідача - УПП в Чернігівській області та відмовити в позові повністю.

У своїй відповіді на відзив позивач зазначив, що фото, роздруковані з приладу "TruCam", на його думку, зроблені після зупинки автомобіля, а не в момент його руху. На фото видно, що автомобіль позивача стоїть на узбіччі, видно водія та інспектора, який знаходиться неподалік. Номерний знак автомобіля, на якому рухався позивач, вдалось встановити за допомогою використання оптичного зуму приладу "TruCam" після його зупинки. На одному із фото можна помітити, що прилад фокусується на незрозумілому об`єкті на відстані 271,2 м, однак чітко сказати, що це за автомобіль неможливо. Разом з тим до моменту фокусування приладу на автомобілі позивача і до моменту його зупинки швидкість знаходиться на позначці 93 км/год, при цьому час відображається у значенні 12:18:20. Однак на фотографії показники часу є 12:18:37. Так, різниця в часі спостерігається і на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, а саме розмова з працівником поліції відбулася о 12:15, правопорушення зафіксоване о 12:18, тобто пізніше ніж розмова з інспектором. До того ж на відео з нагрудної камери поліцейського (2 хв 07 с) видно, що інспектор поліції визнав відсутність дорожнього знака 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху" при в`їзді до с. Красилівка Козелецького району Чернігівської області. Також позивач зазначив, що пости в соціальних мережах на офіційних сторінках органів виконавчої влади є офіційною інформацією, що висловлює позицію відносно тих чи інших суспільних відносин і основою цих публікацій є виключно чинні нормативно-правові акти України. Заперечення інспектора поліції

ОСОБА_2 в частині використання приладу "TruCam" з оптимальної відстані спростовується якістю наданих фотографій з вказаного приладу, за якими не можна ідентифікувати транспортний засіб, що перевищив швидкість. Водночас інспектор поліції ОСОБА_2 не навів переконливих доводів правомірності використання приладу "TruCam" згідно з законодавством України.

Водночас від позивача на адресу суду надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача - УПП в Чернігівській області на Департамент патрульної поліції.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 9 липня 2019 року замінено неналежного відповідача, а саме УПП в Чернігівській області на належного - ДПП.

У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до змісту якої, просив справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягав.

Належний відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки до суду свого представника не повідомив, відзив на позов, заяв чи клопотань не надіслав.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін та встановив наступні обставини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 27 квітня 2019 року серії ДП18 № 471810, винесеною інспектором взводу № 2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області ДПП

Дяченком Д.А., позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 122 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 255,00 гривень (а.с. 9). Відповідно до змісту оскаржуваної постанови позивач

27 квітня 2019 року о 12:18 на автошляху М-01 113 км в с. Красилівка Козелецького району Чернігівської області, керуючи автомобілем ВАЗ 210994-20 (д.н.з. НОМЕР_1 ) у населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 "Початок населеного пункту", рухався зі швидкістю 93 км год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості на 43 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України. Швидкість руху вимірювалася за допомогою лазерного вимірювача швидкості "TruCam" LTI 20/20.

Листом т.в.о. заступника начальника УПП в Чернігівській області від 21 травня

2019 року № С-173/41/22/03-19 оскаржувану постанову залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення (а.с. 25-26).

За змістом ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Дорожній знак 5.45 "Початок населеного пункту" позначає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги ПДР України, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Згідно з п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Зі змісту позову вбачається, що позивач правопорушення не визнав, оскільки вважав, що до оскаржуваної постанови не додано належних доказів на підтвердження його вини. Надані інспектором поліції Дяченком Д.А. фото є нечіткими та такими, що не дають можливість встановити належність зафіксованого на них автомобіля саме позивачу. Крім того, в наданих відеозаписах із нагрудної камери поліцейського та з приладу "TruCam" маються розбіжності в часі початку розгляду справи та фіксування вчиненого порушення ПДР України за допомогою приладу "TruCam". Водночас дії працівників поліції щодо проведення фото та відеофіксації перевищення швидкісного режиму були неправомірними, оскільки не було ввімкнено проблискових маячків синього кольору на їх службовому автомобілі, а також були відсутні будь-які дорожні знаки, що інформують про проведення такої фіксації. Крім того позивач вважав неправомірним використання приладу "TruCam" працівниками поліції, оскільки вказаний прилад виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доводи позивача, викладені у позові, та висновки суду не спростовані належним відповідачем, хоча у вказаній категорії справ в силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відсутні, а усі сумніви щодо доведеності вини позивача в силу приписів ст. 62 Конституції України тлумачаться на його користь.

Наданий інспектором взводу № 2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області ДПП

Дяченком Д.А. відзив суд до уваги не бере, оскільки він поданий неналежним відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що постанову у справі про адміністративне правопорушення, винесену органами Національної поліції, може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може, з-поміж іншого, скасувати постанову і закрити справу.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, а саме скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 205, 242-246, 286 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 27 квітня 2019 року серії ДП18 № 471810, винесену інспектором взводу № 2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області ДПП

Дяченком Д.А., про застосування до ОСОБА_1 за ч. 1

ст. 122 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 (двісті п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок) гривень - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.В. Чубай