Справа № 520/7659/19
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 жовтня 2019 р. № 520/7659/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагайдака В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа- підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

визнати дії Головного управління Держпраці у Харківській області по складанню постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК1346/297/2НД/АВ/П/ТД-ФС від 20 вересня 2018 р. на ФО- П ОСОБА_1 у розмірі 111 690,0 грн. - протиправними;

визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК1346/297/2ПД/АВ/П/ТД-ФС від 20 вересня 2018 р. на ФО- П ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , у розмірі 111 690,0 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Запропоновано відповідачу подати до суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали відзив на позов та докази на обґрунтування відзиву, а також докази направлення відзиву позивачу.

Відповідач надав до суду відзив та просив суд відмовити в задоволенні позову.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що до Головного управління Держпраці у Харківській області надійшло повідомлення від начальника Московського ВП ГУНП в Харківській області щодо проведення перевірки відносно укладання трудових відносин у встановленому Законом порядку(а.с.79).

У зв`язку з чим, прийнято наказ №01.01-07/1105 від 10.08.2018 р. про проведення заходу державного контролю, зокрема, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (а.с.80-81).

На підставі наказу оформлено направлення на проведення інспекційного відвідування позивача №01.01- 94/02.03/2071 від 10.08.2018(а.с.82).

Інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 розпочалось 13.08.2018 року за фактичною адресою здійснення підприємницької діяльності останнього, а саме: АДРЕСА_2 (торгівельний павільйон «Топік»).

У торгівельному павільйоні «Топік» знаходилась особа, яка безпосередньо виконувала роботу у ФОП ОСОБА_1 , а саме: готувала та реалізувала продукти харчування (шаурму) у павільйоні «Топік» громадянка ОСОБА_7 .

Вказана особа надала письмові пояснення(а.с.83).

У зв`язку з відсутністю документів щодо працевлаштування ОСОБА_7 13.08.2018 р. інспекторами праці складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування та вимога про надання документів(а.с.84-86).

Зазначені документи надіслані на адресу позивача 14.08.2018 р.(а.с.87-88), проте доказів отримання вказаних документів позивачем матеріали справи не містять.

Оскільки, документи зазначені у вимозі про надання документів від 13.08.2018 №ХК1346/297/НП у встановлений термін надані не були, інспекторами праці складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 23.08.2018 №ХК1346/292/2НД, вимога про надання документів від 23.08.2018 №ХК1346/297/2ПД та призупинено проведення інспекційного відвідування на дев`ять (9) днів до 31.08.2018 р. (а.с.89-91).

Зазначені документи надіслані на адресу позивача 27.08.2018 р.(а.с.92), проте доказів отримання позивачем вказаних документів матеріали справи не містять.

У зазначений у вимозі від 23.08.2018 строк документи до управління надані не були, таким чином складено акт інспекційного відвідування №ХК 1346/297/2НД/АВ від 31.08.2018 року(а.с.93-96).

Згідно змісту акту під час проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування, 13.08.2018 року за фактичним місцем здійснення діяльності ФО- П ОСОБА_1 розпочато інспекційне відвідування за адресою: АДРЕСА_2 (торгівельний павільйон «Топік»), де виявлена громадянка яка виконувала роботу у вищезазначеному закладі та надала письмові пояснення, а саме: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює з 01.08.2018 у ФО-П ОСОБА_1 (шаурму «Топік») ринок Новосалтівський, на посаді продавця харчових продуктів, з режимом 9:00 до 21:00 через добу, оплату праці не отримувала. В ході проведення інспекційного відвідування ФО-П ОСОБА_1 не надано жодних документів, що підтверджує факт трудових відносин з громадянкою: ОСОБА_7 .

Акт інспекційного відвідування юридичної особи №ХК1346/297/2НД/АВ та припис №ХК1346/297/2НД/АВ/П від 31.08.2018 року направлено на адресу позивача засобом поштового зв`язку, що підтверджується поштовою накладною №830, чеком та описом у вкладення(а.с.98).

Судом встановлено, що 10.09.2018 року на адресу позивача направлено повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу №0314 рекомендованим листом(а.с.99-100).

На підставі акту інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 №ХК1346/297/2НД/АВ від 21.08.2018 року, яким встановлено порушення законодавства про працю, прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК1346/297/2НД/АВ/П/ТД-ФС від 20.09.2018 р. відповідно до якої на позивача накладено штраф у розмірі 111 690,0 грн.(а.с.101-105).

Примірник постанови надіслано на адресу позивача, про що свідчить копія квитанції та опису вкладення(а.с.106).

Не погоджуючись з вказаною постановою та діями відповідача Фізична особа- підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 цього Положення).

Відповідно до Положення про Головне управління Держпраці у Харківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 22.06.2017 року № 75 (далі - Положення), Головне управління Держпраці у Харківській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Відповідно до п.п. 5 п. 4 Положення Головне управління Держпраці у Харківській області здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 259 КЗпП, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26 квітня 2017 року (далі по тексту - Порядок №295), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

При цьому, судом враховано, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 р. у справі №826/8917/17 визнано не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 29.04.2017 року № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Проте, відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 2 ст. 256 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Таким чином, до спірних правовідносин, що відбулись у 2018 р., слід застосовувати Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26 квітня 2017 року.

Відповідно до п. 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі проведення інспекційних відвідувань або невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

За змістом п. 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю.

З урахуванням п. 5 Порядку №295 та повідомлення від начальника Московського ВП ГУНП в Харківській області щодо проведення перевірки відносно укладання трудових відносин у встановленому Законом порядку, зокрема, відносно позивача(а.с.79), в управління наявні підстави для проведення такого заходу.

Пункт 8 Порядку №295 визначає, що про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

При цьому, позивач зазначає, що останній не був повідомлений про проведення інспекційного відвідування.

Відповідач у свою чергу вказав, що оскільки предметом перевірки, згідно з наказом №01.01-07/1105 від 10.08.2018 року, є здійснення державного контролю за додержанням позивачем законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, що за своєю суттю передбачає виявлення неоформлених трудових відносин, то пункт 8 Порядку №295 дозволяє не повідомляти об`єкт відвідування про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

Суд вказує, що абзацом 2 пункту 8 Порядку №295 визначено, що про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

З огляду на вказане, управління має право для виявлення неоформлених трудових відносин не повідомляти завчасно суб`єкта.

Згідно п. 19, 20 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Частиною 2 ст. 265 КЗпП України передбачена відповідальність юридичних та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, за порушення вимог законодавства про працю.

Штрафи зазначені у частині 2 ст. 265 КЗпП України, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17 липня 2013 року (далі по тексту - Порядок №509) визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення".

Відповідно до п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. №509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Відповідно до п. 2 Порядку №509 однією з підстав для накладення штрафів є акт про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Отже, підставою для накладення штрафів є виявлені під час перевірки суб`єкта господарювання порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення зафіксовані в акті перевірки.

Суд зазначає, підставою для прийняття оскаржуваної постанови є встановлення в ході інспекційного відвідування факту допуску позивачем до роботи працівника без укладання трудового договору (контракту), оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

У відповідності до статті 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підсумовуючи вищевикладені норми, суд приходить до висновку, що для допущення до роботи працівника, роботодавцю слід дотримуватися низки умов, а саме:

укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу;

повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Не можуть вважатись належним чином оформлені трудові відносини у разі не дотримання усіх умов, що визначені ст. 24 КЗпП України.

Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами (стаття 23 КЗпП України).

Судом встановлено, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов`язкових платежів: НОМЕР_1 , місце проживання фізичної особи - підприємця: АДРЕСА_3 .

На підтвердження дотримання умов оформлення трудових відносин з громадянкою ОСОБА_7 позивачем надані до суду наступні копії документів:

договір про надання послуг від 01.08.2018 р.; розписка ОСОБА_7 про ознайомлення з умовами праці; повідомлення про прийняття працівника на роботу від 01.08.2018 р. - ГУ ДФС у Харківській області з відміткою управління про отримання повідомлення; акт приймання-передачі послуг від 30.08.2018 р. про надання ОСОБА_7 послуг на загальну суму600,0 грн., з яких утримано та сплачено ЄСВ - 22% - 132,0 грн., ПДФО - 18% - 108,0 грн. та військового збору - 1, 5 % - 9,0 грн. та виплачено на руки 483,0 грн., що підтверджується актом, відомістю про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованих осіб (Таблиця № 6) за серпень 2018р., відомістю на виплату грошей № 1 від 19.09.2018р.,заявою на переказ готівки від19.09.2018р. сплати ЄСВ - 22% з договорів ЦПХ за серпень 2018р. на загальну суму572,0 грн., квитанцією про сплату ФОП ОСОБА_1 19.09.2018р. внеску ЄСВ - 22% за серпень 2018р. на суму 572,0 грн., ПДФО та військового збору(а.с.33-44).

Також матеріали справи містять копії трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 15.08.2018р. на підставі Заяви ОСОБА_7 про прийняття на роботу на посаду продавця від 13.08.2018р. з виданням наказу (розпорядження) № 4к від 13.08.2018р., оформлення та надіслання до Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області - повідомлення про прийняття працівника на роботу від 13.08.2018р. та Квитанція № 2 про отримання фіскальною службою 13.08.2018р. - Повідомлення про прийняття ОСОБА_7 на роботу до ФО- П ОСОБА_1 з якого сплачені внески та збори, що підтверджується Відомістю про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованих осіб (Таблиця № 6) за серпень 2018р. ( ЗП -2 035, 71 грн.,нарахування та сплата ЄСВ - 22% - 447, 86 грн.)., Квитанція № 2 від 19.09.2018р. про отримання Центральною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області - Звіту про суми нарахованої заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (форма № Д 4 (місячна)), Відомість про нарахування заробітної плати за серпень 2018р. працівникам ФО- П ОСОБА_1 , у тому числі ОСОБА_7 за ставкою 3 750, 00 грн. та нарахуванням за 16 днів праці заробітної плати у розмірі 2 035, 71 грн., з яких утримано податок - 18% - 366, 43 грн., військовий збір - 1, 5 % -30, 54 грн. та нараховано і сплачено ФО-П ОСОБА_1 - ЄСВ - 22% за найманих працівників за II половину серпня 2018р. в розмірі 788, 20 грн., з яких сплачено ЄСВ - 22% за ОСОБА_7 - 447, 86 грн., Заява на переказ готівки від 07.09.2018р. - ЄСВ -22% на заробітну плату найманих працівників за 2 половину серпня 2018р на загальну суму 788, 20 грн., Квитанція про сплату ФО- П ОСОБА_1 07.09.2018р. - ЄСВ - 22% за серпень 2018р. на суму 778,20,0 грн.)(а.с.45-55).

Відносно посилань відповідача на те, що під час інспекційного відвідування документи позивачем не надавались, суд вказує, що доказів отримання позивачем вимог про надання документів матеріали справи не містять, відтак позивач був позбавлений можливості надати наявні в нього документи до управління.

З огляду на встановлені судом обставини постанова Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК1346/297/2ПД/АВ/П/ТД-ФС від 20 вересня 2018 р. на ФО- П ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , у розмірі 111 690,0 грн. є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Щодо частини позовних вимог про визнання дій Головного управління Держпраці у Харківській області по складанню постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК1346/297/2НД/АВ/П/ТД-ФС від 20 вересня 2018 р. на ФО- П ОСОБА_1 у розмірі 111 690,0 грн. - протиправними, судом встановлено наступне.

Як вже встановлено судом 10.09.2018 року на адресу позивача направлено повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу №0314 рекомендованим листом(а.с.99-100).

Відповідно до п. 3-8 Порядку №509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

У разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Доказів отримання позивачем повідомленням станом на 20.09.2018 р. до суду не надано. Судом вказаних обставин не встановлено.

Таким чином, позивач не може вважатися повідомленим належним чином про розгляд справи про накладення штрафу, оскільки відповідач згідно вимог Порядку №509 повинен був здійснити всі можливі дії щодо повідомлення останнього, а саме надіслати телеграму, телефакс, телефонограму або вручити повідомлення представнику позивача з урахуванням того, що на сайті Міністерства юстиції України розміщена інформація щодо позивача, зокрема, номер телефону. Доказів неможливості передачі або відмови позивача від прийняття телефонограми відповідачем не надано. Так само як і доказів відмови від отримання повідомлення.

Підсумовуючи вищевикладене, дії Головного управління Держпраці у Харківській області по складанню постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК1346/297/2НД/АВ/П/ТД-ФС від 20 вересня 2018 р. на ФО- П ОСОБА_1 у розмірі 111 690,0 грн. є протиправними.

При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати дії Головного управління Держпраці у Харківській області по складанню постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК1346/297/2НД/АВ/П/ТД-ФС від 20 вересня 2018 р. на ФО- П ОСОБА_1 у розмірі 111 690,0 грн. - протиправними.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК1346/297/2ПД/АВ/П/ТД-ФС від 20 вересня 2018 р. на ФО- П ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , у розмірі 111 690,0 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 3037,90 грн. (три тисячі тридцять сім гривень 90 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 жовтня 2019 р.

Суддя Сагайдак В.В.