Справа № 640/22415/18
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України,за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Представництва Президента України в Автономній Республіці Крим про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Представництва Президента України в Автономній Республіці Крим про визнання незаконною постанови від 12.09.2018 №784 в частині, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.

25.09.2019 від позивача надійшла заява про забезпечення доказів, шляхом допиту в якості свідка у справі народного депутата ОСОБА_2 , члена депутатської фракції політичної партії "Європейська солідарність".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2019 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити заяву про забезпечення доказів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З урахуванням частини другої статті 12 КАС України, а також беручи до уваги, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін суд дійшов висновку щодо наявності підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення доказів від 05.08.2019 ОСОБА_3 посилався на те, що у жовтні-листопаді 2018 року Представництвом Президента України в Автономній Республіці Крим на виконання оскаржуваних у межах справи №640/22415/18 окремих положень Постанови від 12.09.2018 №784 надавалося подання до Глави щодо погодження преміювання та надбавки за інтенсивність праці позивача. Станом на час звільнення ОСОБА_3 з посади Представника Президента в грудні 2018 року відповідні документи знаходилися на опрацюванні в Головному департаменті регіональної та кадрової політики Адміністрації Президента України та, як стверджує позивач, вирішені по суті не були. З метою з`ясування обставин виконання зі сторони Адміністрації Президента України та Глави Адміністрації Президента України постанови Кабінету Міністрів України № 784 від 12.09.2018, зокрема у частині погодження премій та надбавок за інтенсивність праці Представнику Главою Адміністрації Президента України, ОСОБА_3 надавалися інформаційні запити до Офісу Президента України та Адміністрації Президента України про надання інформації та копій документів. Відповіді на такі запити ОСОБА_3 не отримав, також позивач не отримав копії запитуваних документів від Головного департаменту забезпечення доступу до публічної інформації Адміністрації Президента України. Позивач повторно звернувся до Адміністрації Президента України та Офісу Президента України із запитом на отримання публічної інформації від 19 липня 2019, в якому просив надати йому інформацію та копії усіх наявних в Офісі Президента України (Адміністрації Президента України) документів стосовно погодження преміювання та/або встановлення Представнику надбавок за інтенсивність праці, опрацьованих (сформованих, візованих, отриманих надісланих Адміністрації Президента України та її посадовими й службовими особами у жовтні-грудні 2018 року. Станом на 05.08.2019 відповідей ОСОБА_3 на свої запити не отримав. На переконання позивача зміст запитуваних ним у вказаних осіб документів має значення для розгляду справи №640/22415/18. За наведених мотивів та у зв`язку з проведенням процедури реорганізації Адміністрації Президента України відповідно до Указу Президента України від 20.06.2019 № 417/2019 позивач дійшов висновку, що документи можуть бути втрачені.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 114 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно зі ст. 115 Кодексу адміністративного судочинства України, суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

При цьому, суд враховує те, що в силу ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд звертає увагу, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Крім того, ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Заявлені позивачем вимоги по суті є клопотанням про витребування доказів, адже обставини, які на його думку вказують на наявність ризику втрати цих документів, полягають у тому, що він тривалий час не може отримати копії документів стосовно погодження преміювання та/або встановлення Представнику Президента України в Автономній Республіці Крим надбавок за інтенсивність праці, а не у зв`язку з тим, що такі документи у майбутньому не вдасться отримати взагалі.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість розглядуваної заяви про забезпечення доказів, оскільки позивачем на момент розгляду даної заяви не наведено переконливих доводів та не доведено належними та допустимими доказами наявність обставин, що можуть свідчити про те, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку