Справа № 440/2411/19
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 р.Справа № 440/2411/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Сіренко О.І. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, м. Полтава по справі № 440/2411/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ - 01.03) орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області (за межами населених пунктів);

- зобов`язати Головне управління Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ - 01.03) орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області (за межами населених пунктів) з урахуванням правової оцінки, наданої у судовому рішенні.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.08.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що об`єктом перевірки відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 10.04.2019 №304-ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності" є земельна ділянка. У разі надання дозволу на розробку проекту землеустрою громадянину ОСОБА_1 на земельну ділянку яка є об`єктом перевірки, кінцевим результатом якого є передання відповідної земельної ділянки йому у власність, земельна ділянка з приводу якої здійснюється перевірка буде поділена і неможливо буде виконати завдання покладені на Головне управління Держгеокадастру у Полтавській област, а саме порушення вимог статті 10 ЗУ "Дро державний контроль за використанням та охороною земель". Вказав, що Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області була надана відповідь ОСОБА_1 без порушень вимог чинного законодавства щодо оформлення документів та у формі передбаченій Інструкцією з діловодства в Головному управлінні Держгеокадастру у Полтавській області.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 звернувся 15 квітня 2019 року до ГУ Держгеокадастру в Полтавській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населених пунктів.

До вказаної заяви позивачем додано: графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копію паспорту та копію ідентифікаційного коду, копію посвідчення учасника АТО, копію запиту до державного реєстру актів цивільного стану громадян (актовий запис про смерть попереднього користувача), копію державного акту на постійне користування земельною ділянкою.

Листом від 24.04.2019 року № 2884/0/26-19 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повідомило позивача про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 , оскільки вищезазначена земельна ділянка, входить до земель, на яких управлінням з контролю за використанням та охороною земель здійснюється перевірка дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області згідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 10.04.2019 № 304-ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій ї форм власності".

10 травня 2019 року позивач повторно звернувся до ГУ Держгеокадастру в Полтавській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Листом від 20.05.2019 року № 3499/0/26-19 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повідомило позивача про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 , оскільки вищезазначена земельна ділянка, входить до земель, на яких управлінням з контролю за використанням та охороною земель здійснюється перевірка дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області згідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 10.04.2019 № 304-ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій ї форм власності".

У червні 2019 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до ГУ Держгеокадастру в Полтавській області із запитом про надання інформації про вкзані у листах земельні ділянки, які знаходяться на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Листом від 10.06.2019 №ПІ-51/1-63/0/63-19 Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, за результатами розгляду поданого запиту, проінформувало представника позивача, що на виконання наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 10.04.2019 № 304-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності», проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області.

За результатами обстеження виявлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 50,0355 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, використовується: на площі 6,00 га проведено посів, сільськогосподарської культури - озимої пшениці, на площі 44,0355 га здійснено глибокий обробіток - оранку.

За повідомленням Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, вищезазначена земельна ділянка перебувала в постійному користуванні гр. ОСОБА_3 на підставі Рішення Решетилівської районної Ради народних депутатів Решетилівського району Полтавської області від 16 жовтня 1998 року для створення селянського (фермерського) господарства. Акт серія IV-ПЛ № 020225 зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 206. Дата реєстрації 10 червня 1999 року.

Фермерське господарство «ЛАН», в особі голови ОСОБА_3 , зареєстровано 21.12.1999

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Фермерське господарство «ЛАН», в особі голови ОСОБА_4 Миколайовича, продовжує користування зазначеною земельною ділянкою.

Документи, що посвідчують право користування (власності) та державна реєстрація речового права на земельну ділянку площею 50,0355 га, у фермерського господарства «ЛАН», в особі голови Вовк І. М. станом па час перевірки відсутні, чим порушено вимоги статті 125 Земельного кодексу України.

Позивач, непогодившись із бездіяльністю ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, що полягає у не вирішенні питання про наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені у частині 7 статті 118 ЗК України, у визначений законом строк.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України /у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/ громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах безоплатної приватизації, при цьому зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся у квітні та травні 2019 року до ГУ Держгеокадастру в Полтавській області із заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населених пунктів.

У заявах позивачем зазначено цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До вказаних заяв позивачем додано: графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копію паспорту та копію ідентифікаційного коду, копію посвідчення учасника АТО, копію запиту до державного реєстру актів цивільного стану громадян (актовий запис про смерть попереднього користувача), копію державного акту на постійне користування земельною ділянкою.

Однак, відповідач листами від 24.04.2019 №2884/0/26-19, від 20.05.2019 №3499/0/26-19 відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не вказавши при цьому жодної з обставин, передбачених статтею 118 ЗК України, та посилаючись на те, що вищезазначена земельна ділянка, входить до земель, на яких управлінням з контролю за використанням та охороною земель здійснюється перевірка дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області згідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 10.04.2019 № 304-ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій ї форм власності".

Надаючи оцінку вказаним аргументам відповідача для не вирішення питання про надання чи відмову у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Вичерпний перелік земель, які не можуть передаватися у приватну власність визначено частиною 4 цієї статті і спірна земельна ділянки до таких земель не належить.

При цьому повноваження щодо розпорядження землями державної власності відповідачу надано частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України, якою передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області має повноваження для прийняття рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населених пунктів на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району.

Приписами ч. 1 ст. 15-2 Земельного кодексу України і п. а ч. 1 ст. 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України і встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері використання та охорони земель встановлені статтею 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", до яких належить, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України, давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель; складати акти перевірки чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Таким чином, законодавець чітко визначив повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, яким є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Отже, здійснення ГУ Держгеокадастру у Полтавській області державного контролю за дотриманням земельного законодавства стосовно земельних ділянок державної форми власності, сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населеного пункту на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, чітко відповідає вимогам чинного законодавства щодо повноважень відповідача на проведення подібного роду заходів.

Судом встановлено, що Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області 10.04.2019 було видано Наказ №304-ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності", яким наказано здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель сільськогосподарського призначення на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області у термін з 11.04.2019 по 24.04.2019.

Колегія суддів звертає увагу на те, що, надаючи відповідь позивачу листом від 20.05.2019 №3499/0/26-19, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області посилається на проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області згідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 10.04.2019 № 304-ДК, який вичерпав свою дію фактом його виконання у квітні 2019 року.

Аналіз положень статей 116, 118 Земельного кодексу України дає підстави стверджувати, що правові наслідки отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є тотожними правовим наслідкам передачі вказаної земельної ділянки у власність; надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише вказує на фактичну відсутність речових прав та обтяжень щодо обраної земельної ділянки.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає правомірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що рішення відповідача прийняте без врахування таких обставин: 1) до моменту внесення до державного земельного кадастру запису про реєстрацію речових прав на нерухоме майно за суб`єктом щодо певної земельної ділянки, остання вважається вільною; 2) отримання дозволу на розробку проекту землеустрою з приводу відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року № 21-358а13, від 07 червня 2016 року № 21-1391а16, постанові Верховного Суду від 27 березня 2018 року № 463/3375/15-а.

Також відповідач у листі від 10.06.2019 №ПІ-51/1-63/0/63-19 вказував на те, що за повідомленням Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, вищезазначена земельна ділянка перебувала в постійному користуванні гр. ОСОБА_3 на підставі Рішення Решетилівської районної Ради народних депутатів Решетилівського району Полтавської області від 16 жовтня 1998 року для створення селянського (фермерського) господарства. Громадянин ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Фермерське господарство «ЛАН», в особі голови ОСОБА_4 Миколайовича, продовжує користування зазначеною земельною ділянкою. Документи, що посвідчують право користування (власності) та державна реєстрація речового права на земельну ділянку площею 50,0355 га, у фермерського господарства «ЛАН», в особі голови Вовк І. М. станом на час перевірки відсутні.

Судом встановлено, що за інформацією Відділу у Решетилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, станом на 01.01.2016 року згідно з державною статистичною звітністю з кількісного обліку земель (форми №№ 6- зем, ба-зем, ,66-зем, 2-зем), земельна ділянка площею 50,0355 га, право на яку посвідчено Державним актом на право постійного користування землею на ім`я ОСОБА_5 П серії І У НОМЕР_1 ІТЛ № 020225 від 10.06.1999 року для створення селянського (фермерського) господарства, перебувала у користуванні фермера ОСОБА_6 .

За результатами обстеження виявлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 50,0355 га, яка розташована за межами населених пунктів на території. Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, використовується: на площі 6,00 га проведено посів, сільськогосподарської культури - озимої пшениці, на площі 44,0355 га здійснено глибокий обробіток - оранку.

За повідомленням Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, вищезазначена земельна ділянка перебувала в постійному користуванні гр. ОСОБА_3 на підставі Рішення Решетилівської районної Ради народних депутатів Решетилівського району Полтавської області від 16 жовтня 1998 року для створення селянського (фермерського) господарства (державний акт на право постійного користування землею серія IV-ПЛ № 020225 від 10.06.1999).

Громадянин ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується листом Решетилівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 21.08.2018 №104/12.20-01-03.

Дані обставини підтверджує і відповідач у своєму листі від 10.06.2019 №ПІ-51/1-63/0/63-19.

У вищевказаному листі від 10.06.2019 №ПІ-51/1-63/0/63-19 ГУ Держагеокадастру у Полтавській області також зазначає, що Фермерське господарство "ЛАН", в особі голови ОСОБА_6 , продовжує користування зазначеною земельною ділянкою. Документи, що посвідчують право користування (власності) та державна реєстрація речового права на земельну ділянку площею 50,0355 га, у фермерського господарства "ЛАН", в особі голови ОСОБА_6 . станом на час перевірки відсутні.

Суд зазначає, що право користування земельною ділянкою, що виникло в особи лише на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою без укладення договору про право користування земельною ділянкою із власником землі, припиняється зі смертю особи, якій належало таке право і не входить до складу спадщини.

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 23 листопада 2016 року у справі № 6-3113цс15.

Доказів укладення між сторонами договору оренди чи договору користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) щодо спірної земельної ділянки відповідачем не надано. Тому право користування земельною ділянкою, яке є предметом спору, було припинене у момент смерті гр. ОСОБА_3 .

Як зазначалося судом вище, єдиною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, підстави відмови у наданні дозволу є вичерпними.

Оцінюючи підстави ненадання дозволу, які наведені у листі відповідача від 20.05.2019 №3510/0/26-19, колегія суддів вказує на те, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що такі підстави законом не передбачені, а отже є незаконними.

При цьому суд наголошує, що відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Статтею 118 ЗК України не визначено прямого обов`язку уповноважених органів реалізувати ці повноваження у формі рішення, листа, тощо. Проте, зазначене питання має важливе значення для обрання ефективного способу захисту прав особи в суді.

Правовий статус Головного управління Держгеокадастру в області визначено відповідним Положенням, яке затверджене Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року № 333 (далі - Положення № 333).

Пунктом 8 Положення № 333 передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Відповідно до пункту 10 начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Таким чином, рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом - наказом Головного управління Держгеокадастру в області. Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що відсутність належним чином оформленого наказу Головного управління Держгеокадастру в області про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листів про розгляд клопотання, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Отже, має місце протиправна бездіяльність.

Листи відповідача від 24.04.2019 №2884/0/26-19, від 20.05.2019 №3499/0/26-19 у відповідь на заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 2,0 га, за змістом та формою не є відмовою у розумінні частини 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Суд зазначає, що під бездіяльністю розуміється пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи чи інтереси фізичних або юридичних осіб, в тому числі не прийняття рішення у випадках, коли таке рішення повинно бути прийнято відповідно до вимог закону. Сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

Оскільки питання про надання або про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населеного пункту на підставі вищевказаних заяв позивача так і не було вирішено станом на момент розгляду справи судом, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність протиправної бездіяльності з боку відповідача.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про необхідність визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, яка полягає у не вирішенні питання про надання або про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населеного пункту.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені у частині 7 статті 118 ЗК України, у визначений законом строк, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населеного пункту з урахуванням висновків суду.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.08.2019 року по справі 440/2411/19 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.08.2019 року по справі № 440/2411/19 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) О.І. Сіренко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 24.10.2019 року