Справа № 140/641/19
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
23 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8546/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ільчишин Н.В.,
суддів Гуляка В.В., Гудима Л.Я.,
за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Львові клопотання ОСОБА_1 про відшкодування витрат на послуги адвоката щодо розгляду апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року (головуючого судді Волдінера Ф.А., ухвалене в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в м. Луцьк) у справі №140/641/19 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування наказу,-
ОСОБА_1 звернулося в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2019 №95 в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року задоволено позов.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України подала апеляційну скаргу.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2019 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишено без задоволення. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.05.2019 у справі №140/641/19 залишено без змін.

16.10.2019 ОСОБА_1 подав клопотання про відшкодування витрат на послуги адвоката, в якому просить вирішити питання про судові витрати, понесені ним в сумі 4000 грн.

Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В судове засідання апеляційного розгляду сторони не з`явились, представник позивача 23.10.2019 надіслав заяву про слухання заяви без його участі та ОСОБА_1 , відповідач належним чином повідомлений про розгляд заяви, а тому не прибуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Згідно частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що заяву представника позивача слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України, встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Приписами частини 1 статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 2 статті 134 КАС України).

Частиною 3 статті 134 КАС України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 КАС України).

Відповідно до положень частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 134 КАС України).

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 КАС України).

Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Відповідно до матеріалів справи в позовній заяві ОСОБА_1 вказував, що ним вже понесені витрати пов`язані на отримання професійної правничої допомоги та попередній розрахунок, які він поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить орієнтовно 5000 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року задоволено позов.

В мотивувальній частині рішення суд не вирішував відшкодування витрат позивача на правову допомогу.

При цьому, у разі не згоди з судовим рішенням в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, учасники справи мають право оскаржити його в апеляційному порядку або згідно частини 1 статті 252 КАС подати клопотання про винесення додаткового рішення до суду, який не вирішив відповідних вимог.

Так, частиною першою статті 293 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак таких заперечень і апеляційної скарги на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року ОСОБА_1 та його представник не подавали, клопотання про винесення додаткового рішення до Волинського окружного адміністративного суд не подавали.

Відповідно до поданого клопотання 16.10.2019 ОСОБА_1 до апеляційного суду надано акт виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги від 12.06.2019 із визначеною вартістю виконаних робіт та попередніх витрат на 4000 грн., копію квитанції № від 12.06.2019 на суму 4020,10 грн., копія облікованих даних із сайту ДФС фізичної особи, яка займається незалежною професійною діяльністю ОСОБА_2 , довідка Приватбанку із реквізитами ОСОБА_2 , дублікат квитанції Приватбанку №252702636 від 12.06.2019 на суму 4000 грн.

Однак при розгляді апеляційної скарги, згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2019 під час слухання справи у апеляційному суді позивачем не подано відзиву на апеляційну скаргу, також у акті виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги від 12.06.2019 вказуються такі послуги правової допомоги: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносини та можливості і перспективності подачі позову кількість витраченого часу 1 година вартість 800 грн., підготовка процесуальних документів, зокрема позовної заяви до суду кількість витраченого часу 3 години вартість 800 грн., гонорар за участь у справі в апеляційній інстанції кількість витраченого часу 1 година вартість 800 грн., а тому як уже вказувалось вище судом частина вказаних витрат повинен вирішувати суд першої інстанції, оскільки згідно частини 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат, однак в даній справі апеляційний суд залишив апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Колегія суддів зазначає, що керується пунктом 3 частини 1 статті 252 КАС України яким встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Підсумовуючи наведене, на думку апеляційного суду, оскільки в судовому засіданні апеляційного суду 16.10.2019 був присутній позивач та його представник Смілий А.С. ордер серія ХМ №018116 від 15.10.2019, які заперечували проти змісту вимог апеляційної скарги, яку залишено без задоволення, тому на користь ОСОБА_1 слід стягнути з відповідача, як суб`єкта владних повноважень, за рахунок його бюджетних асигнувань 800 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу за представництво у апеляційному суді, що також в частині оплати на суму 4000 тис. включає згідно акту виконаних робіт доданого до клопотання гонорар за участь у справі в апеляційній інстанції в сумі 800 грн., в іншій частині суми, а саме 3200 грн. така включає правову допомогу у суді першої інстанції, вимоги якої суд апеляційної інстанції не може вирішувати та задовольняти, адже такі вимоги стосуються розгляду справи в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 241, 243, 250, 252, 310, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про відшкодування витрат на послуги адвоката задовольнити частково.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_3 ) частково понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Л.Я. Гудим

Повний текст додаткової постанови складено 23.10.2019