Справа № 734/3009/17
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 734/3009/17 Головуючий у 1 інстанції - Бараненко С.М.
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 16.08.2019 за заявою ОСОБА_1 про виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо припинення виплати пенсії, при перерахунку 20.10.2016 пенсії після військової служби по мобілізації, з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань у розмірі 8073, 00 грн., грошової допомоги для оздоровлення у розмірі 8073, 00 грн., індексації у розмірі 2366, 58 грн. та грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 59861, 42 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві провести з 20.10.2016 перерахунок пенсії з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 8 073, 00 грн., грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 8 073, 00 грн., індексації у розмірі 2 366, 58 грн., та грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 59 861, 42 грн., та виплатити йому, з урахуванням раніше виплачених коштів, заборгованість по пенсії, яка виникне після такого перерахунку та в подальшому виплачувати йому пенсію з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 8 073, 00 грн., грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 8 073, 00 грн., індексації у розмірі 2 366, 58 грн. та грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 59 861, 42 грн. без обмеження кінцевої дати.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 13.04.2018 позов задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо припинення виплати мені пенсії, при перерахунку 20.10.2016 року пенсії після військової служби по мобілізації, з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань у розмірі 8 073,00 грн., грошової допомоги для оздоровлення у розмірі 8 073,00 грн., індексації у розмірі 2 366, 58 грн. та грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 59 861, 42 грн.; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві провести мені з 20.10.2016 перерахунок пенсії з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 8 073, 00 грн., грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 8 073, 00 грн., індексації у розмірі 2 366, 58 грн. та грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 59 861, 42 грн. та виплатити мені, з урахуванням раніше виплачених коштів, заборгованість по пенсії, яка виникне після такого перерахунку; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві в подальшому виплачувати мені пенсію, з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 8 073, 00 грн., грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 8 073, 00 грн., індексації у розмірі 2 366, 58 грн., та грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 59 861, 42 грн., без обмеження кінцевої дати.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з заявою в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправними дій та бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на виконання рішення суду у справі № 734/3009/17, в якій просив:

- визнати неправомірною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо невиконання рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 13.04.2018 у справі № 734/3009/17;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на його користь нараховану, але невиплачену заборгованість по пенсії в розмірі 24 829, 76 грн., яка виникла внаслідок перерахунку пенсії з 20.10.2016, проведеного на виконання рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 13.04.2018 у справі № 734/3009/17;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві подати протягом двох місяців звіт про виконання рішення суду щодо виплати мені нарахованої, але невиплаченої заборгованості по пенсії у розмірі 24 829, 76 грн. та постановити окрему ухвалу щодо притягнення до відповідальності начальника Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві за невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 16.08.2019 у задоволенні заяви ОСОБА_1 у порядку статті 383 КАС України у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати її, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та прийняти нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 у порядку статті 383 КАС України задовольнити.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотивами оскаржуваної ухвали є те, що оскільки матеріалами справи не встановлено свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача, то наявні підстави для залишення без задоволення заяви позивача.

Апелянт в своїй скарзі зазначає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було не повно досліджено обставини, що мають значення для справи, не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч. 6 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст. 249 цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів звертає увагу, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Зокрема, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, на виконання рішення Козелецького районного суду Чернігівської області у справі № 734/3009/17 управлінням у грудні 2018 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з 20.10.2016 по 23.05.2018 (дата набрання рішенням законної сили - 24.05.2018) у розмірі 24 829, 76 грн., буде виплачено в порядку, визначеному постановою КМ України від 22.08.2018 № 649. Доплату різниці пенсії з 24.05.2018 по 31.12.2018 в сумі 5 376, 99 грн., виплачено ОСОБА_1 у січні 2019 року. Розмір пенсії до виплати ОСОБА_1 з 01.01.2019 встановлено в сумі 6 977, 93грн.

З аналізу вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у даній справі рішенням по суті позовних вимог зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсійних виплат, що підтверджується матеріалами справи, а саме вчинення відповідачем поступових дій, спрямованих на виконання рішення суду у цій справі в повному обсязі та, зокрема виконання його в частині здійснення перерахунку пенсії позивача за відповідний період, визначення певної суми заборгованості та початку здійснення йому виплати пенсії у присудженому розмірі.

При цьому, з матеріалів справи не вбачається правових підстав вважати, що відповідач ухилятиметься в подальшому від виконання рішення суду в частині проведення доплати, що в разі незастосування процесуальних заходів, про які просить ОСОБА_1 , таке судове рішення залишиться невиконаним та/або, що відповідачем вже вчинено певні дії, прийнято рішення чи допущено бездіяльність, якими порушено права і законні інтереси позивача.

Таким чином, оскільки правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого закріплений у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, то підстави для задоволення заяви позивача, поданої в порядку статті 383 КАС України відсутні.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було винесене законне та обґрунтоване рішення, яке не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 16.08.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 16.10.2019.