Справа № 161/14644/19
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/495/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Кирилюк В.Ф.

секретаря Самолюк І.М.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача Кондюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції НП України про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, а також відсутність у відповідача доказів, що підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення. З наведених підстав просить суд скасувати постанову від 27.08. 2019 року серії ЕАВ №1458967.

Позивач в судовому засідані позовні вимоги підтримав із вказаних підстав. Просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача, суб`єкта владних повноважень, у судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджено постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та іншими належними доказами.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно вимог частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, а також не заперечується сторонами, що 27.08.2019 року поліцейським Переходьком А.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.08.2019 року серії ЕАВ №1458967, в якій зафіксовано, що громадянин ОСОБА_1 о 23 год. 55 хв., керуючи транспортним засобом марки Ауді 80, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вул. Перемоги-вул. Грибоєдова на заборонений сигнал світлофора та не був пристебнутий ременем безпеки, чим вчинив адміністративне правопорушення, яке передбачено ч.2 ст.122 КУпАП, за яке накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

За порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України передбачена адміністративна відповідальність за ст.122 ч.2 КУпАП: накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивач факт вчинення ним адміністративного правопорушення заперечив.

Згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення від 27.08.2019 року серії ЕАВ №1458967, позивач порушив вимоги п.п. «ґ» п.8.7.3 ПДР.

Відповідно до п.п. «ґ» п.8.7.3 ПДР жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

За змістом статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Разом з тим, за приписами п.8.1 ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.8.10 ПДР, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

При цьому, за п.8.11 ПДР України, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Наданий відповідачем відеозапис з нагрудної камери патрульного не вказує на переїзд позивачем перехрестя машиною, якою керував позивач на жовтий сигнал світлофора та, що він не був пристебнутий ременем безпеки.

З наданого суду запису не можна прийти до висновку про сигнал, який вказував світлофор по напряму руху позивача, чи була можливість у позивача зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів, наявності необхідності застосування екстреного гальмування.

Таким чином, наданий суду відеозапис не вказує на те, що дане джерело доказування може бути використане як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, однозначно не вказує на наявність факту його вчинення, а тому відсутність належного відеозапису факту вчинення правопорушення або протоколу про адміністративне правопорушення не дає можливості встановити факт наявності правопорушення як такого та правомірності дій відповідача під час винесення постанови.

Будь-яких спростувань вищенаведених обставин відповідач суду не надав.

Представник відповідача жодних доказів, які б спростовували позицію позивача та підтверджували, що останній допустив порушення п.п. (ґ) п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, суду не надав, а отже позивача було неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилання на жоден із цих доказів, які передбачені ст.251 КУпАП відсутні.

На думку суду, візуальне спостереження працівниками органу Національної поліції за дотриманням правил дорожнього рух , рапорт поліцейського Горбач Ю.О. та її показання в судовому засіданні, як свідка можуть бути доказом у справі у тому випадку, коли порушення зафіксовано у встановленому законом порядку.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що слід скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтею 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти №4 УПП у Волинській області Переходька Андрія Вікторовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.08. 2019 року серії ЕАВ №1458967 та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно зі статтями 255, 286, 293, 295 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1

Відповідачем у справі є Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції НП України, службова адреса м. Луцьк, вул. Залізнична, 15.

Повне судове рішення складено, підписано та проголошено 22 жовтня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк