Справа № 640/18299/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі

22 жовтня 2019 року м. Київ№ 640/18299/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами

Державної служби України з питань праці

до Державної регуляторної служби України

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Кабінет Міністрів України

про визнання відсутності компетенції (повноважень) щодо прийняття рішень, скасування

рішень

ВСТАНОВИВ :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Державної служби України з питань праці (надалі - позивач), адреса: 01601, місто Київ, вулиця Десятинна, будинок 14 до Державної регуляторної служби України (надалі - відповідач), адреса: 01011, місто Київ, вулиця Арсенальна, будинок 9-11, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Кабінет Міністрів України (надалі - третя особа), адреса: 01008, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 12/2, в якій позивач просить

- визнати відсутність компетенції (повноважень) у Державної регуляторної служби України:

1) стосовно проведення у своїх рішеннях правової експертизи проектів нормативно-правових актів, яку має здійснювати Міністерство юстиції України, зокрема, проводити оцінку проекту акта на його відповідність актам законодавства, що мають вищу юридичну силу;

2) стосовно прийняття рішень про погодження проектів регуляторних актів або про відмову в їх погодженні після прийняття таких актів регуляторними органами;

- скасувати рішення Державної регуляторної служби України «Про відмову в погодженні проекту регуляторного акта» від 25 червня 2019 року №281 та від 12 вересня 2019 року №412 (щодо проекту постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю»).

Підставами позову вказано порушення прав та інтересів позивача, внаслідок прийняття відповідачем рішень за відсутності компетенції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2019 року позовна заява Державної служби України з питань праці залишена без руху та останньому наданий строк для усунення виявлених судом недоліків.

17 жовтня 2019 року на адресу суду надійшла заява представника Державної служби України з питань праці, в якій останнім надано вмотивовані письмові пояснення щодо того, яким саме чином Державна регуляторна служба України своїми рішеннями втрутилась в компетенцію позивача, а також до заяви додано докази надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи копії позовної заяви та доданих до неї документів та оригіналу документу про доплату судового збору за звернення до суду з адміністративним позовом немайнового характеру у розмірі 1921,00 грн. Тобто недоліки усунуті в повному обсязі.

Після надходження позовної заяви, суд вирішує питання, в тому числі про відкриття спрощеного або загального позовного провадження.

Так, з прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить розглянути справу за участі його представника.

Розглянувши вказане клопотання позивача, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а частиною 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

При цьому, виключний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, міститься в частині 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України та в частині 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, до таких справ відносяться справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предмет спору у вказаній адміністративній справі не підпадає під вичерпний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, а бажання позивача бути присутнім у судовому засіданні під час розгляду справи не є належним чином вмотивованою та обґрунтованою підставою, яка дозволяє суду дійти висновку про неможливість розгляду даної адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

При цьому, суд наголошує, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17 липня 1997 року №475/97-ВР (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Ахеn v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСІІЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

За таких підстав, на цій стадії судового розгляду, а також враховуючи, що позивачем не наведено переконливих доводів, з яких вбачалась би необхідність розгляду справи за правилами загального позовного провадження або за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання та призначення розгляду справи за правилами загального позовного провадження або за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В разі, якщо в подальшому, під час розгляду справи, суд дійде висновку про необхідність витребування доказів, заслуховування пояснень сторін, тощо, судом будуть вчинені необхідні дії для всебічного, повного та об`єктивного розгляду, в т.ч. з урахуванням можливості з власної ініціативи призначити судове засідання або перейти до розгляду в порядку загального провадження.

Відтак, враховуючи, що дана справа не підпадає під обмеження, встановлені чинним КАС України, а також незначну складність справи, судом вирішено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 160, 161, 171, 241, 243, 248, 256, 257-262 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відкрити провадження в адміністративній справі за позовом Державної служби України з питань праці до Державної регуляторної служби України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Кабінет Міністрів України про визнання відсутності компетенції (повноважень) щодо прийняття рішень, скасування рішень.

2. Відмовити у задоволенні клопотання Державної служби України з питань праці про розгляд справи за участі представника.

3. Здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

4. Повідомити позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

5. Повідомити відповідача про можливість подати відзив на позовну заяву протягом двадцяти днів, з дати отримання цієї ухвали.

6. Встановити позивачу десятиденний термін із дня отримання відзиву відповідача для подання до суду відповіді на відзив у порядку, встановленому в ст. 163 КАС України.

7. Встановити відповідачу десятиденний термін із дня отримання відповіді на відзив позивача для подання до суду заперечень проти відповіді на відзив у порядку, встановленому в ст. 164 КАС України.

8. Запропонувати третій особі надати до суду пояснення щодо позову у десятиденний строк з дня отримання позову, а також надати докази надіслання (надання) пояснень і доданих до них доказів іншим учасникам справи.

9. Повідомити суб`єкт владних повноважень про наявні в суді матеріали, які підлягають врученню суб`єкту владних повноважень як стороні, та про можливість їх отримання лише безпосередньо у суді.

10. Інформацію щодо справи можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: http://court.gov.ua/fair/sud2670/.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції виключно в частині дотримання підсудності, за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Н.В. Клочкова