Справа № 640/3262/19
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3262/19 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко А.І.
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В.,Карпушової О.В.,

за участю секретаря Суркової Д.О.,

представника позивача Кеди А.В.,

представника відповідача Норця В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» звернулось до суду з даним позовом, в якому просиловизнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 07 листопада 2018 року № та № .

27 серпня 2019 року позивачем до суду подано клопотання про призначення судово-економічної експертизи, вмотивоване тим, що предметом розгляду даної справи є податкові повідомлення-рішення, якими до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення термінів сплати узгоджених зобов`язань. Правомірність нарахування штрафних (фінансових) санкцій підлягає з`ясуванню шляхом встановлення факту наявності податкового боргу позивача на дату нарахування штрафу, що потребує спеціальних знань.

Відповідач проти задоволення такого клопотання заперечував, вказуючи на відсутність необхідності у спеціальних знаннях у сфері іншій, ніж право.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2019 року задоволено клопотання позивача та призначено у справі судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлені питання щодо наявності у позивача податкового боргу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, посилаючись на те, що питання про призначення експертизи підлягає вирішенню у підготовчому засіданні, натомість в ході підготовчого засідання позивачем не було заявлено такого клопотання. Також апелянт зазначає, що наявні в матеріалах справи докази достатні для оцінки обставин, які є предметом судового розгляду, а тому підстави для призначення судово-економічної експертизи, мотивовані необхідністю спеціальних знань у сфері економіки та бухгалтерського обліку, відсутні, оскільки судова експертиза повинна призначатись лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних щодо предмету доказування.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі. Додатково зазначає, що призначення судово-економічної експертизи є доцільним, з огляду на те, що відповідачем не надано детального розрахунку штрафних санкцій, з якого можна було б достовірно встановити, яким чином контролюючий орган відображав у власному обліку операції з погашення ПАТ «Укрнафта» податкового боргу. Неможливо це встановити і з відомостей з інтегрованої картки платника податків, в той час, як пояснення відповідача з цього приводу містять протиріччя та твердження, які не доведені належними, достатніми та допустимими доказами.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, наполягав на їх задоволенні, в той час, як представник позивача проти цього заперечував, просив судове рішення залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, призначаючи проведення експертизи та зупиняючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що для вирішення питання щодо правомірності застосування до позивача штрафу за затримку сплати грошових зобов`язань необхідно встановити факт наявності заборгованості станом на дату початку періоду нарахування штрафу.

Відтак, з метою забезпечення додержання вимог ч. 3 ст. 129 Конституції України щодо всебічного та об`єктивного розгляду адміністративної справи, з`ясування обставин, що мають значення для вирішення даної адміністративної справи і враховуючи потребу у спеціальних знаннях, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та призначення у справі судово-економічної експертизи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами ч.1 ст.102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.4 ст.102 КАС України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Згідно з ч.5 ст.102 КАС України учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до ч.1 ст.103 КАС України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Положеннями ч.2 ст.103 КАС України визначено, що якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу.

Частиною 3 ст.102 КАС України передбачено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Виходячи з визначення ст.1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза в адміністративному процесі - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини в адміністративній справі, що перебуває у провадженні суду.

При цьому, відповідно пп.1.2.3. п.1.2 розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, основними видами (підвидами) експертизи є, зокрема економічна, проведення якої для вирішення спірних питань у даній справі суд першої інстанції і призначив для проведення експертизи.

За приписами ст.101 КАС України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом доказування в даній справі є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07 листопада 2018 року № та № , якими позивача зобов`язано сплатити штраф на загальну суму 167 473 742,80 грн через несвоєчасну сплату зобов`язань за платежем: «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 14010100)» за податкові (звітні) періоди: лютий, березень, червень, липень, жовтень, листопад 2017 року, січень-березень 2018, травень - серпень 2018 року танесвоєчасну сплату визначених контролюючим органом узгоджених грошових зобов`язань за актами перевірки від 29.11.2017 № 4487/28-10-41-06/00135390, від 19.04.2018№ 1035/28-10-41-06/00135390 та від 15.08.2018 № 2345/28-10-41-06/00135390.

Позивач вказує, що за датами перерахування ним коштів 03.01.2018,12.03.2018, 12.04.2018, 12.06.2018р., 06-09.08.2018р., 13.08.2018, 21.08.2018, 22.08.2018,23.08.2018, 27-31.08.2018, 03.09.2018, 05.09.2018,07.09.2018, 10-12.09.2018, 14.09.2018, 17-21.09.2018, 24.09.2018, 25.09.2018, 27.09.2018, 28.09.2018, 04.10.2018, 05.10.2018, 08-11.10.2018 на виконання грошових зобов`язань з ПДВ за відповідні періоди 2018 року відповідач здійснював самостійне зарахування цих коштів у рахунок погашення податкового боргу з ПДВ, що, на переконання відповідача, виник за попередні звітні періоди (лютий, березень, червень, липень, жовтень, листопад 2017 року, січень-березень 2018, травень - серпень 2018 року), а також на погашення грошових зобов`язань, визначених у податкових повідомленнях - рішеннях прийнятих на підставі інших актів: від 29.11.2017 № 4487/28- 10-41-06/00135390, від 19.04.2018№ 1035/28-10-41-06/00135390 та від 15.08.2018 № 2345/28-10-41- 06/00135390.

Разом з тим, позивач наголошує, що в додатках до актів перевірок не зазначаються реквізити платіжних доручень, суми за якими відповідач використав для погашення, начебто, податкового боргу (і за датою погашення визначив штрафну санкцію). Вказані відомості також не зазначаються і в розрахунку штрафної санкції до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. З розрахунку штрафної санкцій до кожного ППР також неможливо встановити, якою подією відповідач обґрунтовує початок відліку строку для розрахунку штрафу та якою подією обґрунтовується припинення відліку строку, якими доказами ці події обґрунтовуються. У графі«дата операції» розрахунку штрафу, доданого до ППР, не відображено за яким саме платіжним документом ПАТ «Укрнафта» контролюючим органом використано суму для погашення, податкового боргу в конкретну дату, зазначену в цій графі. Неможливо також достеменно встановити, чим (якими факторами) обґрунтовується період, вказаний у графі розрахунку штрафу до ППР: «дата операції», а також яку роль при розрахунку штрафу відіграють відомості, зазначені у графі «документ».

Виходячи з предмету спору, характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо необхідності дослідження значного обсягу первинних документів, необхідності співставлення відомостей таких документів із показниками податкової звітності, що потребує спеціальних знань у галузі економіки, податкового, бухгалтерського обліку та Міжнародних стандартів фінансової звітності.

Судова колегія також враховує, що питання, поставлені на вирішення експертизи, відповідають положенням розділу ІІІ «Економічна експертиза» Науково методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року №53/5.

В той же час, відповідач не був позбавлений можливості скористатись своїм правом, закріпленим у ч.5 ст.102 КАС України, запропонувати суду свої питання, роз`яснення яких, потрібно поставити експерту.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність спеціальних знань у сфері економіки для визначення правильності розрахунку донарахованих податкових зобов`язань та штрафних санкцій.

При цьому, судова колегія зазначає, що посилання апелянта на безпідставне призначення судової економічної експертизи у даній справі не можуть бути взяті до уваги, оскільки з огляду на положення ст.102 КАС України, питання відносно необхідності призначення економічної експертизи у справі вирішується судом, який розглядає справу, з метою дослідження обставин, що мають значення для справи.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо доцільності призначення судово-економічної експертизи по цій справі.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі призначення судом експертизи - до одержання її результатів.

При оцінці правомірності зупинення провадження у справі дослідженню підлягає і факт обґрунтування підстав такого зупинення, тобто, фактично, мова йде саме про дослідження обґрунтованості необхідності призначення судової експертизи у даній справі.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком розгляду апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для призначення у даній справі судово-економічної експертизи та зупинення провадження у справі до отримання висновку експерта.

Твердження апелянта щодо порушення судом першої інстанції порядку призначення судової економічної експертизи після закриття підготовчого засідання не приймаються судом, оскільки, одним з основних принципів адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі (п.4 ч.3 ст.2 КАС України) та відповідно до ч.4 ст.9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Суд повинен дотримуватись основних засад адміністративного судочинства і та обставина, що необхідність призначення судової економічної експертизи була встановлена судом після закриття підготовчого засідання, не може мати наслідків недотримання принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, зокрема, шляхом призначення експертизи.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби- залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова в повному обсязі складена 24 жовтня 2019 року.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова