Справа № 640/3997/19
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3997/19 Суддя (судді) першої інстанції: Арсірій Р.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київнафта Груп" до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київнафта Груп" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15 листопада 2018 року №1 та №.

Позов обґрунтовано тим, що продаж талонів на пальне не є по своїй суті продажем підакцизних товарів, а тому позивач не зобов`язаний був реєструватись платником акцизного податку. Крім того, відповідачем помилково здійснено розрахунки при визначенні суми штрафної санкції у податковому повідомленні-рішенні від 15 листопада 2018 року №, а саме застосовано неправильну суму курсу НБУ.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2019 року даний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві № від 15 листопада 2018 року в частині застосування штрафної (фінансової) санкції у сумі 1847,73 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи даний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що при розрахунку фінансової санкції відповідачем допущена помилка, яка призвела до збільшення суми штрафної санкції на 1847,73 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті податковим органом відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням висновків, викладених в акті перевірки. Зазначено, що позивачем здійснена реалізація підакцизних товарів без реєстрації платником акцизного податку, а також порушено строки реєстрації акцизних накладних, що стало підставою для застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Київнафта Груп» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з підприємствами-контрагентами при придбанні та реалізації підакцизних товарів (нафтопродуктів), виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) із підприємствами-контрагентами за період з 01 березня 2018 року по 30 квітня 2018 року.

За результатами перевірки складено акт №14/26-15-40-01/41351099 від 29 жовтня 2018 року, згідно висновків якого відповідач встановив порушення позивачем вимог підпункту 212.1.15 пункту 212.1, підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212, пунктів 231.1, 231.3 та абзацу 1 пункту 231.6 статті 231 Податкового кодексу України.

На підставі вказаного акту перевірки Головне управління ДФС у м. Києві прийняло податкові повідомлення-рішення від 15 листопада 2018 року:

№, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем «пальне» у сумі 1 681 750,08 грн.;

№, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем «пальне» у сумі 109 756,12 грн.

Позивач оскаржив вказані рішення у адміністративному порядку, однак, рішенням Державної фіскальної служби України від 30 січня 2019 року №4730/6-99-99-11-06-01-25 скарга залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.

Не погоджуючись з прийнятими відповідачем рішеннями, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів, оцінюючи даний спір, виходила з такого.

Судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні встановлено, що до основних видів діяльності ТОВ «Київнафта Груп» належить, зокрема, оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним поливом і подібними продуктами (КВЕД 46.71) та роздрібна торгівля пальним (КВЕД 47.30).

ТОВ «Київнафта Груп» як платник акцизного податку зареєстрований 04 квітня 2018 року за №7076, що підтверджується інформацією з офіційного веб-сайту Державної фіскальної служби України.

Суд встановив, що між позивачем (Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Досвід 2002» (Покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів №24/Д/Оф/15/02/18 від 15 лютого 2018 року, предметом якого є постачання нафтопродуктів, а саме: дизельного палива, бензин - А95, бензину - А98 (Mustang 100) в мережі заправок WOG (пункт 1.1 договору).

Відповідно до п.3.1 договору після погодження сторонами асортименту, кількості та ціни товару постачальник надає за видатковою накладною покупцю картку(и) на пальне «WOG».

В ході виконання договору поставки нафтопродуктів №24/Д/Оф/15/02/18 ТОВ «Київнафта Груп» видало ТОВ «Досвід 2002» видаткові накладні на загальну суму 1 681 750,08 грн., а саме:

- №РН-000001 від 06 березня 2018 року на суму 296 777,28 грн.;

- №РН-000002 від 13 березня 2018 року на суму 334 972,80 грн.;

- №РН-000003 від 14 березня 2018 року на суму 1 050 000,00 грн.

Однак, станом на дату складання вказаних видаткових накладних ТОВ «Київнафта Груп» не було зареєстроване платником акцизного податку.

Згідно пп. 14.1.141-1 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.

Відповідно до абз.1 пп. 14.1.212 п. 14.1 статті 14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до п.231.1 статті 231 Податкового кодексу України платник податку при реалізації пального зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Платник податку зобов`язаний скласти акцизну накладну на обсяги пального, використаного для власного споживання; реалізованого та/або використаного для виробництва непідакцизної продукції на умовах, встановлених статтею 229 цього Кодексу; втраченого як у межах, так і понад встановлені норми втрат; зіпсованого, знищеного, в тому числі внаслідок аварії, пожежі, повені, інших форс-мажорних обставин чи з іншої причини, пов`язаної з природним результатом, а також внаслідок випаровування в процесі виробництва, обробки, переробки, зберігання чи транспортування такого пального.

Виробник пального в споживчій тарі ємністю до двох літрів (включно) зобов`язаний скласти акцизну накладну на обсяги такого пального.

В акцизній накладній зазначаються в окремих полях такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер акцизної накладної; б) дата складання акцизної накладної; в) повна або скорочена назва юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник акцизного податку, - особи, що реалізує пальне; г) код ЄДРПОУ (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) особи, що реалізує пальне, та отримувача пального; ґ) повна або скорочена назва юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податків, - отримувача пального; д) код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД; е) опис пального; є) обсяг пального в літрах, приведених до t 15° C.

Згідно п.231.2 статті 231 ПК України форма та порядок заповнення акцизної накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Відповідно до абз.1-2 п.231.3 статті 231 Податкового кодексу України акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального при кожній повній або частковій операції з реалізації пального.

У разі здійснення операцій з реалізації пального, які передбачають відпуск пального через паливороздавальні колонки на автомобільних заправних станціях (комплексах), автомобільних газових заправних станціях, акцизна накладна складається у день проведення відпуску пального через паливороздавальні колонки на таких станціях незалежно від того, коли відбувся перехід права власності на таке пальне.

При реалізації пального особа, яка реалізує пальне, зобов`язана в установлені терміни скласти акцизну накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних, така реєстрація вважається наданням акцизної накладної отримувачу пального. Акцизні накладні, які не надаються отримувачу пального, та акцизні накладні / розрахунки коригування, складені за операціями з реалізації пального суб`єктам господарювання та фізичним особам, які не є платниками акцизного податку, також підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних (п.231.5 статті 231 Кодексу).

Відповідно до п.120-2.2 статті 120-2 Податкового кодексу України відсутність з вини платника акцизного податку реєстрації акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних / розрахунку коригування протягом більш як 120 календарних днів після дати, на яку платник податку зобов`язаний скласти акцизну накладну / розрахунок коригування, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, на які платник податку зобов`язаний скласти таку акцизну накладну / розрахунок коригування.

Так, судом встановлено, що ТОВ «Київнафта Груп» з моменту реєстрації платником акцизного податку реалізувало пальне та склало на адресу покупців пального наступні видаткові накладні: №РН-000004 від 05 квітня 2018 року на суму 300 000,00 грн., №РН-000005 від 18 квітня 2018 року на суму 337 951,50 грн., №КГ000000039 від 18 квітня 2018 року на суму 120 000,00 грн. та №РН-000007 від 24 квітня 2018 року на суму 346 005,00 грн. Однак, акцизні накладні позивачем зареєстровано не було.

При цьому, сам позивач не заперечував факту не складення ним акцизних накладних на вказані господарські операції та не здійснення їх реєстрації у Єдиному реєстрі акцизних накладних, однак зазначав, що контролюючим органом допущено помилку при розрахунку суми штрафної санкції за вказане порушення, а саме невірно застосовано ставку Національного банку України, що встановлена на дату реалізації пального.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем застосовано курс євро Національного банку України у розмірі 32,704238, в той час як станом на 05 квітня 2018 року курс євро становив 32,240529; станом на 18 квітня 2018 року - 32,230606; станом на 24 квітня 2018 року - 31,972453, у зв`язку з чим при розрахунку фінансової санкції відповідачем допущена помилка, яка призвела до збільшення суми штрафної санкції на 1847,73 грн.

Колегія суддів з таким твердженням не погоджується та зазначає, що відповідно до п.120-2.3 статті 120-2 Податкового кодексу України сума акцизного податку для цілей пунктів 120-2.1 і 120-2.2 цієї статті визначається за ставкою, що встановлена на дату реалізації пального, та курсом Національного банку України, що діє на перший день кварталу, в якому здійснюється реалізація пального.

Як зазначалося вище, Товариство з обмеженою відповідальністю "Київнафта Груп" здійснювало операції з реалізації пального без реєстрації акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних у квітні 2018 року.

Відтак, для визначення суми акцизного податку згідно п. 120-2.2 статті 120-2 ПК України застосовується курс Національного банку України, що діяв на перший день ІІ кварталу 2018 року. Національним банком України курс євро станом на 01 квітня 2018 року не встановлювався, тобто, продовжував діяти курс, встановлений на 30 березня 2018 року - 3270,4238 грн за 100 євро, що підтверджує правомірність розрахунку сум штрафних санкцій.

За даних обставин, висновки суду першої інстанції є хибними та зроблені у зв`язку із невірним тлумаченням п. п.120-2.3 статті 120-2 Податкового кодексу України, що є підставою скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції обставини справи було з`ясовані неповно, та як наслідок було прийняте необґрунтоване судове рішення, що є підставою для його скасування апеляційним судом та прийняття нового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 317, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2019 року - скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Є.В. Чаку