Справа № 201/10959/19
Суддя: Наумова О. С.
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/201/392/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

23 жовтня 2019 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Головченка Андрія Леонідовича (третя особа Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

24.09.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Головченка А.Л. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення (а.с. 1-4).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 25.09.2019р. позивачеві поновлено строк для подачі адміністративного позову, відкрито провадження у справі і ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до положень п. 20 ч.1 ст. 4, ч.2 ст. 12, 257, 268, 286 КАС України (а.с. 14-15).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР Головченка А.Л. від 02.09.2019р. серії ІД № 00015492 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн.

Як вказано в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 13.08.2019р. об 11 год. 43 хв. у м. Дніпрі по вул. Вячеслава Липинського, 12, здійснив зупинку (стоянку) транспортного засобу Hyundai TUCSON, д.н.з. НОМЕР_1 , ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території та безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим порушив вимоги пп. «и» п.15.9 та пп. «а» п.15.10 Правил дорожнього руху.

Проте це відповідає дійсності, оскільки 13.08.2019р. приблизно 11 год. 35 хв. він рухався по вулиці вул. Вячеслава Липинського у м. Дніпрі до туристичної агенції, яка знаходиться на перехресті вул. Вячеслава Липинського і вул. Харківської. Зупинився недалеко від перехрестя з лівої сторони, навпроти магазину, що межував з туристичною агенцією, оскільки інших вільних місць не було. Знаків про заборону зупинки чи стоянки не було. Зупинку здійснив як можна далі від виїзду з арки будинку, щоб не чинити перешкод для в`їзду і виїзду транспортних засобів. В туристичній агенції знаходився 6-7 хвилин, після чого поїхав. Тільки під час руху побачив, що під одним з двірників було повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності. Не бачив забороняючих знаків, а тим більше на тому ж місці були припарковані інші автомобілі, тому не міг зрозуміти суть зафіксованого порушення. Наступного дня 14.08.2019р. поїхав на місце правопорушення і пересвідчився про відсутність забороняючих знаків щодо зупинки і стоянки.

З висновками інспектора з паркування не погодився з огляду на те, що ним була здійснена короткострокова зупинка, а не стоянка, зупинка не перешкодила руху іншим транспортним засобам. Матеріали фотофіксації порушення не містять належних доказів скоєння правопорушення, а лише містять процесуальну послідовність винесення постанови. Належним доказом правопорушення передбаченого пп. «и» п. 15.9 ПДР: зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду», виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення. Тобто замір інспектором відстані і підтверджувало факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від виїзду з прилеглої території і безпосередньо в місці виїзду, але цього зроблено не було. Вказує, що аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів КАС від 18.07.2019р. по справі № 216/5226/16-а (2-а/216/33/17)).

Враховуючи викладене, просив скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення серії ІД № 00015492 від 02.09.2019р., закрити провадження по справі.

На адресу відповідача і третьої особи судом були надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів, а третій особі й ухвала про залучення третьої особи - у порядку ст.ст. 174, 175 КАС України, які ним отримані 03.10.2019р. (а.с. 14-18).

Від відповідача інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Головченка А.Л. (діє на підставі посвідчення № 0075 від 11.07.2019р. а.с. 27) 21.10.2019р. до суду надійшов відзив з доданими до нього доказами (а.с. 24-26), в якому він не погодився із доводами позивача про безпідставність притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначив, що 02.09.2019р. ним виявлене адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме: зупинка (стоянка) транспортного засобу HYUNDAI TUCSON, номерний знак НОМЕР_1 безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території за адресою: АДРЕСА_1 . Дніпро, вул. Вячеслава Липинського, 12, чим порушено положення пп. «и» п. 15.9 Розділу 15 ПДР та що створювало загрозу безпеці руху пп. «з» п. 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП.

Від третьої особи - Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради в особі її представника Бут Д.Ю. (діє на підставі довіреності від 02.04.2019р. а.с. 22) 21.10.2019р. до суду надійшли пояснення (а.с. 19-21), в яких представник Інспекції також не погодився із доводами позивача про безпідставність притягнення до адміністративної відповідальності, з тих самих підстав, що й інспектор.

У відзиві і пояснення інспектор та представник Інспекції вказали, що керуючись вимогами ст. 142 КУпАП здійснено фотофіксацію обставин порушення правил зупинки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення з протилежних ракурсів (фотознімки додаються), на яких було зафіксовано: 1) дату порушення 13.08.2019р.; 2) місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта: АДРЕСА_1 . Дніпро, вул. АДРЕСА_2 ; 3) Географічні координати: 48.464662N 35.050872Е; 4) час вчинення порушення: 11:44 (11 год. 44 хв.).

Враховуючи, що було проведено фотофіксацію обставин порушення правил зупинки в режимі фотозйомки, яке передбачено ч. 3 ст. 122 КУпАП та через відсутність технічних можливостей встановити особу, зазначену у ч. 1 ст. 142 КУпАП на місці вчинення правопорушення (яка є суб`єктом правопорушення), ним у повній відповідності до ст. 279-1 КУпАП розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ІД №00015492 на лобовому склі транспортного засобу HYUNDAI TUCSON, номерний знак НОМЕР_1 .

Після встановлення відповідальної за порушення особи, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія ІД №00015492 від 02.09.2019р. згідно з ч. 5 ст. 279-1, ст.ст. 283 КУпАП - без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідач вважав безпідставними посилання позивача на те, що він не бачив забороняючих знаків, оскільки ПДР не передбачено встановлення знаків або дорожньої розмітки для виїзду з прилеглої території. Наявність інших транспортних засобів поряд з транспортним засобом позивача на місці вчинення правопорушення не звільняє останнього від дотримання положень законодавства в сфері безпеки дорожнього руху і не є підставою для звільнення від відповідальності. Не прийняв доводи позивача про те, що він своєю зупинкою не перешкоджав руху іншим транспортним засобам. Адже виключний перелік випадків, коли розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, визначено ст. 2653-4 КУпАП. Позивачем здійснено зупинку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, тобто розміщення транспортного засобу було таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху та створювало загрозу безпеці руху, згідно з пп. з) п. 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП.

З аналізу зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення можливо чітко встановити, що він знаходиться саме безпосередньо в місці виїзду. Виходячи з природи правопорушення, замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення необхідний саме в разі зупинки транспортного засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглої території.

Однак, якщо зупинку транспортного засобу здійснено безпосередньо на місці виїзду з прилеглої території, замір відстані від виїзду до транспортного засобу здійснити фізично неможливо, бо він вже знаходиться безпосередньо на місці виїзду, від якого, на думку позивача, слід здійснювати заміри.

Також звернув увагу, що Постанова Верховного Суду по справі №216/5226/16-а (2-а/216/33/17) стосується вирішення спору в частині необхідності здійснення замірів при встановленні порушення «зупинка транспортного засобу ближче 10 метрів від краю виїзду з прилеглої території», що не є тотожним порушенню, учиненого позивачем «зупинка безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території».

На підставі вищевикладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Категорія адміністративного позову ОСОБА_1 підпадає під правила розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до п.20 ч.1 ст.4, ч.2 ст. 12, ст.ст. 257, 286 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що адміністративний позов слід задовольнити з таких підстав.

Як свідчать матеріали справи про адміністративне правопорушення, постановою інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Головченка А.Л. від 02.09.2019р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КупАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. (а.с. 5).

Інспектором встановлено, що ОСОБА_1 13.08.2019р. об 11 год. 43 хв. у м. Дніпрі по вул. Вячеслава Липинського, 12, здійснено зупинку транспортного засобу Hyundai TUCSON, д.н.з. НОМЕР_1 , ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території та безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим порушено вимоги пп. «и» п.15.9 та пп. «а» п.15.10 Правил дорожнього руху.

Як видно з матеріалів справи на підставі ст. 142 КУпАП інспектором здійснено фотофіксацію обставин порушення правил зупинки в режимі фотозйомки, в кількості двох зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення з протилежних ракурсів на яких зафіксовано (у лівому верхньому куті фото):

1) дату порушення 13.08.2019р.;

2) місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта: АДРЕСА_2 ;

3) географічні координати: 48.464662N 35.050872Е;

4) час вчинення порушення: 11: 44 (11 год. 44 хв.).

Як вказував інспектор, оскільки здійснено фотофіксацію обставин порушення правил зупинки в режимі фотозйомки, через відсутність технічних можливостей встановити особу, зазначену у ч. 1 ст. 142 КУпАП на місці вчинення правопорушення, у відповідності до ст. 279-1 КУпАП було розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія ІД №00015492 на лобовому склі транспортного засобу Hyundai TUCSON, д.н.з. НОМЕР_1 .

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 219 КУпАП виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, серед іншого, частинами першою і третьою статті 122 КУпАП (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 28.11.2018р. № 1164 «Про уповноваження інспекторів з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, накладати адміністративні стягнення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів» було уповноважено інспекторів з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 3 статті 122, частинами 1, 2 статті 152- 1 КУпАП, та накладати адміністративні стягнення.

У зв`язку з викладеним інспектор з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Головченко А.Л. наділений повноваженнями щодо винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено судом інспектором проведено фотофіксацію обставин порушення правил паркування в режимі фотозйомки та через відсутність технічних можливостей встановити особу, зазначену у частині першій статті 142 КУпАП на місці вчинення правопорушення (яка є суб`єктом правопорушення), ним у повній відповідності до ст. 279-1 КУпАП було розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія ІД № 00015492 на лобовому склі транспортного засобу Hyundai TUCSON, д.н.з. НОМЕР_1 .

Після встановлення відповідальної особи вищезазначеного порушення, ним винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія ІД № 00015492 від 02.09.2019р. згідно з ч. 5 ст. 2791, ст. ст. 283 КУпАП - без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

В силу ст. 219 КУпАП виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 92, 99 (якщо правопорушення вчинено громадянином), статтею 104, частинами першою і третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), статтями 127-2, 141, 142, 152, частинами першою - п`ятою статті 152-1, статтею 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 197, 198 цього Кодексу.

Від імені виконавчих комітетів (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 197, 198 цього Кодексу (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження в центрі надання адміністративних послуг), мають право адміністратори центрів надання адміністративних послуг.

Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху регламентовані статтею 122 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Рішенням Дніпровської міської ради VII скликання від 25.08.2018р. № 55/34 затверджено Положення про інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради.

Згідно з Положенням про інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, інспекція є виконавчим органом Дніпровської міської ради ( п. 1.1) та є юридичною особою (п. 1.4). Основними завданнями інспекції є: притягнення винних осіб до відповідальності за порушення законодавства у сфері паркування міста Дніпра (п.2.1.5); здійснення тимчасового затримання транспортних засобів, що перешкоджають дорожньому руху або створюють загрозу безпеці руху ( п.2.1.9); вживає заходів щодо притягнення до адміністративної відповідальності винних осіб відповідно до чинного законодавства ( п. 2.2.6).

Отже, притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема складення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, за порушення законодавства у сфері паркування міста Дніпра є складовою частиною виконання посадовою особою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради своїх обов`язків, передбачених Положенням про інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, затвердженого Рішенням Дніпровської міської ради VII скликання від 25.07.2018р.

Згідно з ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:

- чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,

- чи підлягає вона адміністративній відповідальності,

- чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду,

- чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу,

- а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд звертає увагу на те, що оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Згідно із пп. з) п. 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП розміщенні транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створи загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до пп. «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до пп. «а» п. 15.10 Правил дорожнього руху стоянка забороняється: у місцях, де заборонена зупинка.

Разом із тим надані відповідачем докази у вигляді фотознімків із відображенням автомобілю з номерним знаком НОМЕР_1 (GPS координати: 48.464662N 35.050872Е; дата, час: 13.08.2019р., час 11:44) не можуть слугувати належним доказом факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення з огляду на те, що надані фотознімки не встановлюють і не підтверджують зупинку ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду, що заборонено пп. «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху.

Верховий Суд у постанові від 08.022018р. у справі 760/3696/16-а, дійшов правового висновку про те, що належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Від такої правової позиції не відступив Верховний Суд, приймаючи постанову від 18.07.2019р. по справі №216/5226/16-а (2-а/216/33/17), адміністративне провадження №К/9901/20315/18.

Предметом правового дослідження у цих справах було саме порушення пп. «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху.

При цьому матеріали справи не містять відомостей про те, що те, що інспектором з паркування здійснювалися заміри відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення. Натомість, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, суд бере до уваги, що постанова у справі про адміністративне правопорушення містить лише відомості, внесені особою яка може бути зацікавленою, отже підтвердження зазначених фактів іншими безсторонніми особами матеріали справи не містять.

На думку суду ця обставина обґрунтовано ставить під сумнів надання доказів відповідачем щодо вчинення правопорушення позивачем.

Аналогічна правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018р. по справі № 201/12431/16-а, від 23.10.2018р. по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018р. по справі № 524/5536/17.

При цьому висновок інспектора про порушення позивачем пп. «а» п. 15.10 Правил дорожнього руху (заборона стоянки у місцях, де заборонена зупинка) ґрунтується виключно на диспозиції норми пп. «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху, якою передбачено заборону зупинки, тобто висновок про заборону зупинки зроблений виключно як наслідок заборони стоянки. Оскільки інспектором не доведено учинення правопорушення, передбаченого пп. «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху, його висновок про порушення пп. «а» п. 15.10 Правил дорожнього руху є також безпідставним.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі ст. 139 КАС України, враховуючи результат розгляду справи, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015р. № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011р. № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, приходжу до висновку, що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

Питання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до приписів ст.ст. 246, 245 КУпАП вирішується органом (посадовою особою), уповноваженою розглядати справи про адміністративні правопорушення, а не адміністративним судом під час розгляду адміністративного позову, предметом якого є оскарження рішення такого органу (особи).

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 14-2, 122, 219, 251, 265-4, 279-1, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 4, 12, 72-79, 139, 243, 255, 257, 268, 286 КАС України, суддя,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Головченка Андрія Леонідовича (третя особа Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовільнити.

Скасувати постанову серії ІД № 00015492 від 02 вересня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 КУпАП.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. (ч.4 ст.286 КАС України).

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене) (ч.5 ст.250 КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.С. Наумова