Справа № 826/17012/18
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 жовтня 2019 року № 826/17012/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДСОЛЮШНЗ»

до Державної фіскальної служби України,

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДСОЛЮШНЗ» (далі-позивач/ТОВ «БУДСОЛЮШНЗ») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовною заявою до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач/ДФСУ)в якій просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №639044/41119947 від 06.04.2018 року, №639043/41119947 від 06.04.2018 року, №639042/41119947 від 06.04.2018 року, №635835/41119947 від 05.04.2018 року, №639048/41119947 від 06.04.2018 року, №635834/41119947 від 05.04.2018 року, №635836/41119947 від 05.04.2018 року, №639045/41119947 від 06.04.2018 року, №639046/41119947 від 06.04.2018 року, №639048/41119947 від 06.04.2018 року, №635838/41119947 від 05.04.2018 року, №635837/41119947 від 05.04.2018 року, №639047/41119947 від 06.04.2018 року, №639668/41119947 від 03.04.2018 року;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №5 від 06.11.2017 року, №11 від 10.11.2017 року, №22 від 22.11.2017 року, №6 від 07.11.2017 року, №9 від 13.11.2017 року, №7 від 08.11.2017 року, №21 від 27.10.2017 року, №14 від 17.11.2017 року, №4 від 06.11.2017 року, №3 від 03.11.2017 року, №2 від 02.11.2017 року, №12 від 15.11.2017 року, №13 від 16.11.2017 року, №16 від 20.11.2017 року, №8 від 10.11.2017 року, №15 від 20.11.2017 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Державною фіскальною службою України в порушення норм чинного законодавства прийнято оскаржувані рішення, якими відмовлено позивачу у реєстрації вказаних податкових накладних.

Відповідач відзиву на позов у встановлений судом строк не подав.

Згідно частини п`ятої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 31.03.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СОФІЯ БУД ГРУП» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДСОЛЮШНЗ» (Генпідрядник) укладено договір генерального підряду на капітальне будівництво №17-03-31.

Відповідно до умов вказаного договору Генпідрядник зобов`язується на свій ризик, своїми та/або залученими силами та засобами відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації виконати і здати у встановлені договором строки робити по об`єкту, а замовник прийняти та оплатити такі роботи. Об`єкт будівництва: Будівництво Комплексу житлової та громадської забудови по вул. Горького в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, розташованого на земельній ділянці, що належить замовнику на праві згідно договору суперфіцію. Загальна вартість об`єкту за цим договором складає 1 537 478 502,00 гривень (один мільярд п`ятсот тридцять сім мільйонів чотириста сімдесят вісім тисяч п`ятсот дві гривні. Замовник зобов`язується перерахувати на поточний рахунок Генпідрядника авансові платежі (на придбання матеріалів для виконання робіт тощо) у розмірах визначених Генпідрядником для забезпечення безперервного ходу будівництва.

На виконання умов вказаного договору ТОВ «СОФІЯ БУД ГРУП» на рахунок ТОВ «БУДСОЛЮШНЗ» було перераховано авансові платежі, що підтверджується платіжними дорученнями №364 від 13.11.2017 року на суму 502 000,00 грн., №356 від 08.11.2017 року на суму 668 000,00 грн., №328 від 27.10.2017 року на суму 100 000,00 грн., №330 від 27.10.2017 року на суму 390 000,00 грн., №386 від 17.11.2017 року на суму 72 000,00 грн., №387 від 17.11.2017 року на суму 120 000,00 грн., №388 від 17.11.2017 року на суму 150 000,00 грн., №384 від 17.11.2017 року на суму 905 000,00 грн., №354 від 06.11.2017 року на суму 1 019 110,00 грн., №352 від 03.11.2017 року на суму 1 102 000,00 грн., №351 від 02.11.2017 року на суму 15 000,00 грн., №381 від 15.11.2017 року на суму 21 000,00 грн., №368 від 15.11.2017 року на суму 911 000,00 грн., №369 від 15.11.2017 року на суму 13 000,00 грн., №382 від 16.11.2017 року на суму 50 000,00 грн., №359 від 10.11.2017 року на суму 864 850,00 грн., №391 від 20.11.2017 року на суму 189 000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «БУДСОЛЮШНЗ», відповідно до приписів пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України складено податкові накладні:

- №9 від 13.11.2017 року на суму 502 000,00 грн. з ПДВ;

- №7 від 08.11.2017 року на суму 668 000,00 грн. з ПДВ;

- №21 від 27.10.2017 року на суму 490 800,00 грн. з ПДВ;

- №14 від 17.11.2017 року на суму 1 247 000,00 грн. з ПДВ;

- №4 від 06.11.2017 року на суму 1 019 110,00 грн. з ПДВ;

- №3 від 03.11.2017 року на суму 1 102 000,00 грн. з ПДВ;

- №2 від 02.11.2017 року на суму 15 000,00 грн. з ПДВ;

- №12 від 15.11.2017 року на суму 945 000,00 грн. з ПДВ;

- №13 від 16.11.2017 року на суму 50 000,00 грн. з ПДВ;

- №16 від 20.11.2017 року на суму 500 000,00 грн. з ПДВ;

- №8 від 10.11.2017 року на суму 864 850,00 грн. з ПДВ;

- №15 від 20.11.2017 року на суму 189 000,00 грн. з ПДВ;

Згідно отриманих квитанцій від 21.10.2017 р., 21.11.2017 р., 15.01.2018 р., 11.01.2018 р. документ прийнято, зупинено реєстрацію вказаних податкових накладних . Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної стали «виявлені помилки, а саме: ПН/РК відповідає вимогам п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:41.00.30-00.00». Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

Позивачем 02.04.2018 р., 03.04.2018 р., 04.04.2018 р. було направлено на адресу ДФСУ пояснення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК.

Рішеннями комісії ДФС України від 06.04.2018 р. № 639044/41119947, №639043/41119947, №639042/41119947, від 05.04.2018 р. №635835/41119947, №639049/41119947, №635834/41119947, №635836/41119947, №639045/41119947, №639046/41119947, №639048/41119947 ТОВ «БУДСОЛЮШНЗ» відмовлено у реєстрації податкових накладних № 9 від 13.11.2017 року, №7 від 08.11.2017 року, №21 від 27.10.2017 року, №14 від 17.11.2017 р., №4 від 06.11.2017 року, №3 від 03.11.2017 року, №2 від 02.11.2017 року, №12 від 15.11.2017 р., №13 від 16.11.2017 року, №16 від 20.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем в порядку адміністративного оскарження до ДФС України було подано скарги на рішення комісії ДФСУ, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Також, 03.05.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДСОЛЮШНЗ»(виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфорспорт Арена»(замовник) укладено договір №17-05-03.

Відповідно до умов вказаного договору виконавець зобов`язується виконати за завданням замовника з використанням своїх/або субпідрядників спеціалістів, техніки та матеріалів, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити наступну роботу: «влаштування асфальтного покриття за наступними адресами: м. Київ, вул. Заболотного, буд. 3, вул. Владимирская 101, вул. Шота Руставелі 16». Ціна договору складає 615 000, 00 грн. Договірна ціна комплексу робіт являється динамічною. Кінцева ціна договору визначається за фактично виконані обсяги робіт відповідно до актів виконаних робіт, що надаються виконавцем. Ціна договору може бути змінена внаслідок інфляції та інших факторів, що впливають на ціну, за згодою сторін(п. ІІ вказаного договору). Відповідно до п. 3.1 договору до початку робіт замовник сплачує виконавцю аванс у розмірі 42 000,00 грн. в тому числі ПДВ - 20% - 7 000,00 грн. на протязі 3-х днів з дня підписання договору.

На виконання умов вказаного договору ТОВ «Інфоспорт Арена» сплатило на рахунки ТОВ «БУДСОЛЮШНЗ» суму коштів у розмірі 41 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №447 від 07.11.2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «БУДСОЛЮШНЗ», відповідно до приписів пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України складено податкову накладну №6 від 07.11.2017 року на суму коштів 41 000,00 грн. з ПДВ.

Згідно отриманої квитанції від 21.11.2017 р. документ прийнято, зупинено реєстрацію вказаних податкових накладних . Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної стали «виявлені помилки, а саме: ПН/РК відповідає вимогам п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:43.39». Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

Позивачем 03.04.2018 р. було направлено на адресу ДФСУ пояснення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій ПН/РК.

Рішенням комісії ДФС України від 05.04.2018 року №635838/41119947 ТОВ «БУДСОЛЮШНЗ» відмовлено у реєстрації податкової накладної № 6 від 07.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

24.07.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерно-будівельна компанія «Савітар» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДСОЛЮШНЗ» (підрядник) укладено договір на виконання підрядних робіт №240702.

Відповідно до умов договору підрядник зобов`язується виконати на свій ризик, своїми силами та з використанням власних інструментів, механізмів та матеріалів, і з додержання вимог Проектної документації Замовника опоряджувальні роботи у приміщенні магазину торгової марки «HOUSE», розташованого за адресою: ТРЦ «VICTORIA GARDENS», м. Львів, вул. Кульпарківська, 226-А, а замовник зобов`язується на умовах та порядку, встановлених договором прийняти та оплатити належним чином виконані роботи. Обсяг, зміст робіт в цілому визначаються у відповідності з технічним завданням (проектом), який замовник передає підряднику. На момент укладання договору сторонами у додатках №1, 2, 3 погоджено вартість виконання робіт, що включає безпосередньо вартість виконання робіт, вартість використання підрядником інструментів та обладнання і складає загальну суму 770 970,78 грн.

30.05.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерно-будівельна компанія «Савітар» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДСОЛЮШНЗ» (підрядник) укладено договір на виконання підрядних робіт №300517.

Відповідно до умов договору підрядник зобов`язується виконати на свій ризик, своїми силами та з використанням власних інструментів, механізмів та матеріалів, і з додержання вимог Проектної документації Замовника опоряджувальні роботи у приміщенні магазину торгової марки «RESERVED», розташованого за адресою: ТРЦ «LAVINA MALL», м.Київ, вул. Берковецька, буд. 6Д, а Замовник зобов`язується на умовах та порядку, встановлених договором прийняти та оплатити належним чином виконані роботи. Обсяг, зміст робіт в цілому визначаються у відповідності з технічним завданням (проектом), який замовник передає підряднику. На момент укладання договору сторонами у додатку №1 погоджено вартість виконання робіт, що включає безпосередньо вартість виконання робіт, вартість використання підрядником інструментів та обладнання і складає загальну суму 3 262 539,93 грн.

28.08.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерно-будівельна компанія «Савітар» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДСОЛЮШНЗ» (підрядник) укладено договір на виконання підрядних робіт №280804.

Відповідно до умов договору підрядник зобов`язується виконати на свій ризик, своїми силами та з використанням власних інструментів, механізмів та матеріалів, і з додержання вимог Проектної документації Замовника опоряджувальні роботи у приміщенні магазину торгової марки «RESERVED», розташованого за адресою: ТРЦ «LAVINA MALL», м.Київ, вул. Берковецька, буд. 6Д, а Замовник зобов`язується на умовах та порядку, встановлених договором прийняти та оплатити належним чином виконані роботи. Обсяг, зміст робіт в цілому визначаються у відповідності з технічним завданням (проектом), який замовник передає підряднику. На момент укладання договору сторонами у додатку №1 погоджено вартість виконання робіт, що включає безпосередньо вартість виконання робіт, вартість використання підрядником інструментів та обладнання і складає загальну суму 2 375 823,12 грн.

На виконання вимог договору ТОВ «ІБК «Савітар» було сплачено на рахунки ТОВ «БУДСОЛЮШНЗ» суми коштів, що підтверджується платіжними дорученнями №1184 від 10.11.2017 року, № від 22.11.2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «БУДСОЛЮШНЗ», відповідно до приписів пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України по вищевказаним договорам було складено податкові накладні №5 від 06.11.2017 року на суму коштів у розмірі 200 000,00 грн. з ПДВ, №11 від 10.11.2017 року на суму коштів у розмірі 300 000,00 грн. з ПДВ, №22 від 22.11.2017 року на суму коштів у розмірі 220 970,78 грн. з ПДВ.

Згідно отриманих квитанцій від 21.11.2017 р. та 11.01.2018 р. документ прийнято, зупинено реєстрацію вказаних податкових накладних . Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної стали «виявлені помилки, а саме: ПН/РК відповідає вимогам п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:43.39». Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

Позивачем 30.03.2018 р., 03.04.2018 р. та 04.04.2018 р. було направлено на адресу ДФСУ пояснення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій ПН/РК.

Рішеннями комісії ДФС України від 05.04.2018 року №635837/41119947, від 06.04.2018 року №639047/41119947, від 03.04.2018 року № 629668/41119947 ТОВ «БУДСОЛЮШНЗ» відмовлено у реєстрації податкової накладної № 5 від 06.11.2017 року, №11 від 10.11.2017 року, №22 від 22.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач, вважаючи вищевказане рішення протиправним, звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України (в редакції з 01.01.2017 р.)

Податковий кодекс України (далі - ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно пп. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами п. 74.2 ст. 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (п. 74.3 ст. 74 ПК України).

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" № 1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок № 1246), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п. 201.1 ст. 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п. 201.16 ст. 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні норми містить пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, згідно якого реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 201.16.1. п. 201.16 ст. 201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається з наданих позивачем квитанцій, контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених Наказом № 567.

З наведеного слід дійти висновку, що контролюючим органом порушено норми пп. 201.16.1. п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки ним не зазначено у квитанції конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Так, фіскальним органом у квитанціях про зупинення реєстрації податкової накладної зазначено лише посилання на те, що зупинення здійснено "за результатами опрацювання СМКОР, виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 41.00.30-00.00; 43.99", що свідчить про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом №567".

Натомість, пп. 201.16.1. п. 201.16 ст. 201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року N 567, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 р. за N 753/30621 (надалі - Наказ № 567).

Так, пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу № 567 від 13.06.2017 р. містить у собі визначення двох різних критеріїв: Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Таким чином, фіскальний орган був зобов`язаний у квитанціях чітко вказати конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу № 567.

Суд зазначає, що визначення фіскальним органом у квитанціях конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Наказі № 567 "Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Вичерпний перелік документів).

Так, відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу № 567 вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Також, зі змісту вказаних квитанцій вбачається, що фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних відповідно до пункту "в" пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено Наказом № 567.

В той же час, відповідачем в порушення пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, не вказано конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567, який необхідно надати позивачу для підтвердження обсягів постачання.

У відповідності до пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у пп. "в" пп. 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до пп. 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до пп. 201.16.2 ПК України.

У порядку визначеному пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України, позивачем були надані відповідачу копії документів та пояснення до господарської операції, яка стала передумовою для реєстрації податкових накладних.

Документи на підтвердження господарської діяльності направляються податковим органом за місцем обліку платника податків відповідно пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України до Комісії ДФС України для прийняття Рішення щодо реєстрації податкових накладних.

Однак, Комісія ДФС України прийняла рішення №639044/41119947 від 06.04.2018 року, №639043/41119947 від 06.04.2018 року, №639042/41119947 від 06.04.2018 року, №635835/41119947 від 05.04.2018 року, №639048/41119947 від 06.04.2018 року, №635834/41119947 від 05.04.2018 року, №635836/41119947 від 05.04.2018 року, №639045/41119947 від 06.04.2018 року, №639046/41119947 від 06.04.2018 року, №639048/41119947 від 06.04.2018 року, №635838/41119947 від 05.04.2018 року, №635837/41119947 від 05.04.2018 року, №639047/41119947 від 06.04.2018 року, №639668/41119947 від 03.04.2018 року про відмову в реєстрації відповідних податкових накладних.

Суд зазначає, що вказані рішення комісії не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, документів, яких не вистачило для підтвердження обсягів постачання продукції та реєстрації податкової накладної, зокрема, у ньому не зазначено, які документи складено з порушенням законодавства, з точки зору відповідача.

Абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" №190 від 29.03.2017 (далі - Постанова №190) установлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до пп. "в" пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу ;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Таким чином, рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Суд також зазначає, що оскаржувані рішення Комісії ДФС України є актом індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване рішення фіскального органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжують його неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідач не підтвердив документально наявність Критеріїв ризиковості платника податку - позивача.

Відтак, суд зазначає, що відповідач обмежився лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, не встановивши конкретно, які саме документи не подані і що вони мали б підтвердити або спростувати.

Щодо аналізу господарських операцій між позивачем та його контрагентом, то в даній справі суд не надає оцінку реальності їх здійснення, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Суд акцентує увагу, що в порядку виконання обов`язку, встановлено частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не спростовано фактичне виконання спірної операції та не доведено протилежне.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та його контрагентами, а також на те, що такі документи були надані відповідачу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації вказаних податкових накладних.

Щодо позовних вимог про реєстрацію податкової накладної, слід зазначити, що відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, відповідно до п. 19, п. 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку № 1246).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки рішення Комісії ДФС України про відмову у реєстрації податкових накладних №639044/41119947 від 06.04.2018 року, №639043/41119947 від 06.04.2018 року, №639042/41119947 від 06.04.2018 року, №635835/41119947 від 05.04.2018 року, №639048/41119947 від 06.04.2018 року, №635834/41119947 від 05.04.2018 року, №635836/41119947 від 05.04.2018 року, №639045/41119947 від 06.04.2018 року, №639046/41119947 від 06.04.2018 року, №639048/41119947 від 06.04.2018 року, №635838/41119947 від 05.04.2018 року, №635837/41119947 від 05.04.2018 року, №639047/41119947 від 06.04.2018 року, №639668/41119947 від 03.04.2018 року підлягає скасуванню то, відповідно, з урахуванням положень підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, пункту 19, пункту 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2010 р. № 1246, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №5 від 06.11.2017 року, №11 від 10.11.2017 року, №22 від 22.11.2017 року, №6 від 07.11.2017 року, №9 від 13.11.2017 року, №7 від 08.11.2017 року, №21 від 27.10.2017 року, №14 від 17.11.2017 року, №4 від 06.11.2017 року, №3 від 03.11.2017 року, №2 від 02.11.2017 року, №12 від 15.11.2017 року, №13 від 16.11.2017 року, №16 від 20.11.2017 року, №8 від 10.11.2017 року, №15 від 20.11.2017 року подані Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДСОЛЮШНЗ» датою їх фактичного надходження.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході судового розгляду не довів обґрунтованість своїх висновків і правомірність прийнятого на їх підставі рішення у зв`язку із чим суд задовольняє позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення №2754 від 17.10.2018 року та №2877 від 06.11.2018 року позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у загальному розмірі 56 384,00 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд вказує про присудження на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору у межах вказаної суми.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 139, 243-245, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДСОЛЮШНЗ» (08131, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Чубинського, 4, офіс 362, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №639044/41119947 від 06.04.2018 року, №639043/41119947 від 06.04.2018 року, №639042/41119947 від 06.04.2018 року, №635835/41119947 від 05.04.2018 року, №639048/41119947 від 06.04.2018 року, №635834/41119947 від 05.04.2018 року, №635836/41119947 від 05.04.2018 року, №639045/41119947 від 06.04.2018 року, №639046/41119947 від 06.04.2018 року, №639048/41119947 від 06.04.2018 року, №635838/41119947 від 05.04.2018 року, №635837/41119947 від 05.04.2018 року, №639047/41119947 від 06.04.2018 року, №639668/41119947 від 03.04.2018 року.

3. Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №5 від 06.11.2017 року, №11 від 10.11.2017 року, №22 від 22.11.2017 року, №6 від 07.11.2017 року, №9 від 13.11.2017 року, №7 від 08.11.2017 року, №21 від 27.10.2017 року, №14 від 17.11.2017 року, №4 від 06.11.2017 року, №3 від 03.11.2017 року, №2 від 02.11.2017 року, №12 від 15.11.2017 року, №13 від 16.11.2017 року, №16 від 20.11.2017 року, №8 від 10.11.2017 року, №15 від 20.11.2017 року, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДСОЛЮШНЗ» датою їх фактичного отримання.

4. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДСОЛЮШНЗ» (08131, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Чубинського, 4, офіс 362, ) судові витрати в сумі 56 384 (п`ятдесят шість тисяч триста вісімдесят чотири) гривні за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко