Справа № 460/1891/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

21 жовтня 2019 року м. Рівне №460/1891/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (далі - відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області (далі - відповідач 2), в якому просить: 1) стягнути з відповідача 1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку з 17 квітня 2017 року по 16 травня 2019 року в сумі 240000грн; 2) стягнути з відповідача 2 моральну шкоду за несвоєчасну виплату грошового забезпечення за період з 17 квітня 2017 року по 16 травня 2019 року.

Ухвалою суду від 2 вересня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позов.

16 вересня 2019 року відповідач подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 5 частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з переглядом Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах, а саме: у справі № 821/1083/17 (провадження № 11-1329апп18).

Суд звертає увагу на те, що КАС України, не визначений порядок вирішення клопотання сторони про зупинення провадження у справі.

Разом з тим, згідно з частиною третьою статті 166 КАС України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Враховуючи, що розгляд вказаної справи здійснюється судом без повідомлення сторін, тому суд вважає за можливе здійснити розгляд вказаного вище клопотання відповідача 1 також без повідомлення сторін у письмовому провадженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених відповідачем 1 в основу клопотання про зупинення провадження у справі, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд зазначає наступне.

Згідно зі змістом позовної заяви, позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, тим, що з 13 вересня 2018 року позивач був звільнений зі служби цивільного захисту на підставі наказу відповідача від 13 вересня 2018 року № 234 "Про кадрові питання". При цьому, усі належні позивачу при звільненні суми коштів відповідач в строки, визначенні чинним законодавством, не виплатив. Оскільки порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України, а порядок відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні зі служби цивільного захисту нормами спеціального законодавства не врегульований, тому до застосування у спірних правовідносинах підлягають положення Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Враховуючи, що повний розрахунок з позивачем після його звільнення зі служби 13 вересня 2018 року проведено лише 16 травня 2019 року, то за період з 13 вересня 2018 року по 15 травня 2019 року на підставі статті 117 КЗпП України відповідач зобов`язаний виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 240000грн.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ході судового розгляду вказаної справи суд з`ясував, що у межах провадження в адміністративній справі № 821/1083/17 судом надано оцінку подібним правовідносинам.

Так, за змістом позовних вимог у справі № 821/1083/17 позивач просив суд стягнути відшкодування за затримку у виплаті недоотриманої суми одноразової грошової допомоги в розмірі 20449,52грн посилаючись на положення статей 116, 117 КЗпП України, позаяк, незважаючи на наявність постанови суду, яка набрала законної сили та якою встановлено право на отримання належної позивачу суми одноразової грошової допомоги при скороченні штатів, відповідач так і не виплатив цю допомогу в повному обсязі.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 8 серпня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову Херсонський окружний адміністративний суд виходив з того, що після ухвалення судом рішення про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та звернення його до виконання, відносини щодо виплати присудженої судом суми регулюються Законом України «Про виконавче провадження», і положення статті 117 КЗпП України до таких правовідносин застосовуватися вже не можуть.

Приймаючи таке рішення, суд врахував висновок Європейського суду з прав людини у справі «Меньшакова проти України», у якому зазначено, що частина перша та частина друга статті 117 КЗпП України стосуються різних (відмінних між собою) правовідносин, що виникають у зв`язку зі звільненням працівника і виконанням роботодавцем свого обов`язку щодо розрахунку при звільненні. Зокрема, Європейський суд з прав людини звернув увагу на те, що після того, як суму заборгованості із заробітної плати звільненого працівника встановив суд (відповідно до частини другої статті 117 КЗпП України), правила щодо стягнення компенсації за кожен день затримки до дати фактичного розрахунку відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України не застосовуються до правовідносин, пов`язаних з виконанням судового рішення.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року скасовано постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 8 серпня 2017 року та прийнято нову, якою позов задоволено частково: стягнуто з Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі на користь позивача середньомісячний заробіток за час затримки виплати одноразової грошової допомоги при скороченні штатів у розмірі 17362,80грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи таке рішення, суд апеляційної інстанції врахував правовий висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 15 вересня 2015 року в справі № 21-1765а15, відповідно до якого непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Суд апеляційної інстанції також зазначив, що виплативши позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні у нижчому розмірі, аніж це передбачено чинним законодавством, відповідач порушив його конституційні права на оплату праці у розмірах, передбачених законодавчими актами, у зв`язку з чим зобов`язаний разом із виплатою недоплаченої суми одноразової грошової допомоги відшкодувати працівникові середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року в справі № 821/1083/17.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 8 листопада 2018 року адміністративну справу № 821/1083/17 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Вказану вище ухвалу мотивовано тим, що суд вважає за необхідне відступити від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 15 вересня 2015 року в справі № 21-1765а15 з аналогічними правовідносинами.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2019 року в справі № 821/1083/17 (провадження № 11-1329апп18) прийнято до розгляду справу за касаційною скаргою Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року в справі № 821/1083/17. Також, вказаною ухвалою справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників на 15 травня 2019 року.

Разом з тим, станом на 21 жовтня 2019 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на офіційному веб-порталі судової влади України відсутні будь-які відомості про ухвалення Великою Палатою Верховного Суду судового рішення в адміністративній справі № 821/1083/17 за наслідками розгляду касаційної скарги Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року.

Таким чином, станом на 21 жовтня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду не вирішено порушене в ухвалі Верховного Суду від 8 листопада 2018 року питання щодо застосування до подібних спірних правовідносин положень статті 117 КЗпП України та відступу від правового висновку Верховного Суду України, висловленим у постанові від 15 вересня 2015 року в справі № 21-1765а15 з аналогічними правовідносинами.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду до набрання законної сили судовим рішення касаційної інстанції.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання відповідача 1 про зупинення провадження у вказаній справі в зв`язку з переглядом Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 821/1083/17 (провадження № 11-1329апп18).

Керуючись пунктом 5 частини 2 статті 236, статтями 243, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області про зупинення провадження у справі, - задовольнити.

Зупинити провадження в адміністративній справі № 460/1891/19 у зв`язку з переглядом судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі № 821/1083/17 (К/9901/2627/17) провадження № 11-1329апп18.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Комшелюк Т.О.