Справа № 320/6279/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6279/18
УХВАЛА

21 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Безименної Н.В., суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю. перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДФС Київської області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 у справі за позовом Головного управління ДФС Київської області до ТОВ «Сквирське ремонтно-транспортне підприємство» про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2018 закрито провадження у справі.

Позивач, не погоджуючись з вказаною ухвалою подав апеляційну скарг, в якій просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду І інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що вперше відповідач звернувся з апеляційною скаргою 16.01.2019 і ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2019 апеляційну скаргу залишено без руху на підставі не сплати судового збору.

01.03.2019 позивач подав клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою 12.03.2019 Шостий апеляційний адміністративний суд клопотання позивача задовольнив та продовжив строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

21.03.2019 позивач повторно подав клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою від 01.04.2019 Шостого апеляційного адміністративного суду у задоволенні клопотання відмовлено та повернуто апеляційну скаргу апелянту. Дана ухвала не оскаржувалась в касаційному порядку.

29.08.2019, більше ніж через 4 місяці після отримання ухвали від 01.04.2019, апеляційну скаргу подано повторно, в якій позивачем не зазначено об`єктивних підстав не подання апеляційної скарги вчасно та відсутнє клопотання про поновлення строків, при цьому, додано платіжне доручення від 11.07.2019, що свідчить про зволікання подачі апеляційної скарги.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.09.2019 апеляційну скаргу залишено без руху через її невідповідність ст. 295 України, а саме: апеляційну скаргу подано з пропуском встановленого законом строку.

Вказана ухвала отримана апелянтом 02.10.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. На вимогу ухвали від 20.09.2019 правонаступником - Головним управлінням ДПС у Київській області подано заяву про усунення недоліків із вимогою про поновлення строку на апеляційне оскарження, однак, не зазначено поважних причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною 2 ст. 121 КАС України визначено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Суд, надаючи оцінку наведеним доводам апелянта, зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Апелянт, як суб`єкт владних повноважень, повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

Особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги.

Крім того, у п. 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд звернув увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що «…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

А отже, значний розмір судового збору та об`єм справ, що знаходились у супроводженні ГУ ДФС у Київській області, внаслідок чого контролюючий орган був не в змозі сплатити судовий збір в рамках наданого законом строку, що і стало підставою неодноразового повторного звернення позивача до суду з клопотанням про продовження строку на усунення недоліків, не може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивачем таки було сплачено судовий збір 11.07.2019, що є можливим вважати спроможність ГУ ДФС у Київській області сплатити судовий збір вчасно та в розумний строк, встановлений законом.

Суд вважає, що попереднє звернення з апеляційною скаргою, яка не відповідала вимогам процесуального законодавства, та її повернення, не є об`єктивно непереборними обставинами, такими, що не залежать від волевиявлення особи та не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою і в жодному разі не дають право державному органу у будь-який необмежений час після спливу строку на апеляційне оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Таким чином, наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними, в той же час, об`єктивних та поважних причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження судом не встановлено, а тому підстав до поновлення пропущеного апелянтом строку суд не вбачає.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки апеляційну скаргу подано скаржником після закінчення строків, встановлених ст. 295 КАС України, суд не вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження.

У встановлений судом строк та в період до 21.10.2019 вимоги ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.09.2019 в частині наведення належних підстав для поновлення строку скаржником не виконано, в той же час, об`єктивних та поважних причин пропуску позивачем строку на апеляційне оскарження апелянтом не зазначено, а судом не встановлено, у зв`язку з чим наявні підстави, визначені п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 118, 121, 169, 295, 299 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС Київської області (яке є правонаступником апелянта ГУ ДФС у Київській області) про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС Київської області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 у справі за позовом Головного управління ДФС Київської області до ТОВ «Сквирське ремонтно-транспортне підприємство» про стягнення податкового боргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма