Справа № 520/8133/19
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 р. № 520/8133/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Панова М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Кравчені Т.І.,

представника позивача - Старости А.А.,

представника відповідача - Потапенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Колос." до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Колос." звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 27.05.2019 №2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення винесено всупереч вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що податкове повідомлення-рішення є правомірним та прийнятим з дотриманням вимог законодавства.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що відповідачем було проведено документальну позапланову перевірку Приватного акціонерного товариства "Колос." з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо оподаткування податком на додану вартість за період з 01.01.2015 по 30.09.2018.

За результатами перевірки відповідачем було складено акт перевірки від 25.04.2019 №1431/20-40-14-02-07/30753688.

Суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 27.05.2019 №2 винесено за наслідками несплати позивачем нарахованої суми неузгодженого грошового зобовязання в рамках оскаржуваного в судовому порядку податкового повідомлення-рішення №2 від 25.02.2019.

Податкове повідомлення-рішення №2 від 25.02.2019 про відсутність складення позивачем та реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 120-1.2 Податкового кодексу України, податкових накладних/розрахунків, коригування на суму ПДВ в розмірі 1222507,00 грн. та, відповідно застосування штрафу в розмірі 611253,50 грн., винесено відповідачем на підставі Акту про результати документальної планової виїзної перевірки від 30.01.2019 №251/20-40-14-02-07/30753688 щодо дотримання позивачем податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки №251/20-40-14-02-07/30753688 від 30.01.2019 та винесеними на його підставі податковими повідомленнями-рішеннями - позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до ДФС України, за результатами чого Рішенням ДФС України від 08.05.2019 №21123/6/99-99-11-04-01-25, скаргу позивача було задоволено частково, але, в тому числі, ППР №2 (форма «ПН») від 25.02.2019 залишено без змін.

Позивач звернувся з позовною заявою до Харківського окружного адміністративного суду 23.05.2019 про скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Харківській області від 25.02.2019 №2, №2, №2, що дає підстави вважати зобовязання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями - відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України такими, що не підлягають сплаті/виконанню.

Додатково, надавши до Харківського окружного адміністративного суду позовну заяву, позивач листом від 23.05.2019 №288, повідомив ГУ ДФС у Харківській області про те, що грошові зобовязання, визначення зменшення розміру відємного значення суми ПДВ та штрафні санкції, визначені податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДФС у Харківській області від 25.02.2019 №2, №2, №2 вважаються неузгодженими відповідно до положень ст. 56, ст. 57 Податкового кодексу України. Вказане повідомлення було отримано ГУ ДФС у Харківській області 24.05.2019 разом з копією наданої до Харківського окружного адміністративного суду позовної заяви, про що свідчить відбиток штампу канцелярії контролюючого органу.

Проте, незважаючи на непогодження податкового зобовязання за ППР №2, відповідачем 27.05.2019 винесено нове податкове повідомлення-рішення №2 про відсутність складення позивачем та реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 120-1.2. Податкового кодексу України, податкових накладних/розрахунків, коригування на суму ПДВ в розмірі 1 222 507.00 грн. та, відповідно застосування повторного штрафу за те саме начебто порушення в розмірі 611253,50 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням ГУ ДФС у Харківській області №2 від 27.05.2019, позивач оскаржив його в адміністративному порядку до ДФС України, шляхом направлення 04.06.2019 відповідної скарги №305.

Одночасно з направленням скарги №305 від 04.06.2019 на ППР №2 від 27.05.2019, позивач повідомив відповідача письмово про її направлення листом №306 від 04.06.2019.

02.07.2019 за вх. №197 позивачем отримано рішення ДФС України від 26.06.2019 №29196/6/99-99-11-06-011-25 про продовження строку розгляду скарги на ППР ГУ ДФС у Харківській області від 27.05.2019 №2.

За результатами розгляду скарги, рішенням ДФС України від 31.07.2019 №36483/6/99-99-11-06-01-25, скаргу позивача було залишено без задоволення, а ППР ГУ ДФС у Харківській області від 27.05.2019 №2 - без змін.

Позивач не погоджується з даними висновками відповідача, тому звернувся до суду з даним позовом.

З цього привожу суд зазначає, що пунктом 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Аналіз п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України дає визначення поняттю грошове зобов'язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи,а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За змістом п.п. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Строки сплати податкового зобов'язання встановлені статтею 57 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 57.3 якої передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 56.15 ст. 56 Податкового кодексу України - з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Пунктом 56.15, пп. 56.17.5 п. 56.17, пп. 56. 18 ст. 56 Податкового кодексу України визначено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків. З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, оскільки податкове повідомлення-рішення від 25.02.2019 №2 є неузгодженим, а проведення повторної перевірки з питань, які оскаржуються в судовому порядку та вважаються неузгодженими є порушенням зазначених вище норм чинного законодавства.

Суд зазначає, що платники податків не можуть бути притягнуті до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення, яке вже було відображено в акті попередньої перевірки.».

Відповідно до вимог п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Проте, вказана норма була порушена податковим органом при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, оскільки податкове повідомлення - рішення №2 від 25.02.2019 оскаржене позивачем у судовому порядку, визначена сума штрафних санкцій в ньому є неузгодженою.

В свою чергу, неузгодженість визначеного контролюючим органом податкового зобов'язання зумовлює відсутність будь - якого обов'язку вчиняти дії щодо його виконання (також стосовно реєстрації будь - яких податкових накладних), відтак, оскаржуване повідомлення - рішення від 27.05.2019 №2 є необґрунтованим.

Окрім того, суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення №2 від 27.05.2019 прийняте ГУ ДФС, є таким, що не відповідає формі, встановленій законом, а саме вказане ППР не містить розрахунку штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та переліку податкових накладних/розрахунків коригування, за якими виявлено порушення/переліку операцій з постачання товарів/послуг, щодо яких застосовується штраф, чим порушено приписи абз. 6 п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України.

Аналогічний обовязок закріплено і в п. 9 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 (надалі - «Порядок №1204»), яким визначено, що до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов'язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення..»

Тобто, і Податковий кодекс України, і підзаконні акти вимагають до кожного податкового повідомлення-рішення складати та надсилати платнику розрахунок податкового зобовязання (зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток, зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість) та штрафних (фінансових) санкцій.

Вказані приписи Податкового кодексу України та Порядку №1204 є цілком логічними та послідовними, оскільки кожне донарахування/зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток/зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість/застосування штрафу повинно бути чітко визначене і розраховане, щоб платник мав можливість зрозуміти, яким чином контролюючим органом розраховано податкове зобовязання та/чи застосовані штрафні санкції, і відповідно мав можливість перевірити правильність відповідного розрахунку кожного ППР.

Однак, позивачем зазначено, що ним не було отримано разом із податковим повідомленням-рішенням розрахунків нарахування штрафу. Відсутність такого розрахунку грубо порушує вимоги податкового законодавства щодо порядку оформлення податкових повідомлень-рішень, права позивача на їх оскарження, що є додатковою підставою для їх скасування.

Суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У судовому засіданні відповідачем не доказано правомірності спірного рішення, проте, позивачем належними та допустимими доказами доведена його протиправність.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Колос." підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Колос." (вул. Центральна, буд. 1, смт. Пересічна, Дергачівський район, Харківська область, 62364, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 27.05.2019 №2.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Колос." () сплачену суму судового збору в розмірі 9168 (дев'ять тисяч сто шістдесят вісім) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області ().

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 22 жовтня 2019 року.

Суддя М.М.Панов