Справа № 160/10315/19
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 жовтня 2019 року Справа № 160/10315/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши матеріали заяви Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

22.10.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС у Дніпропетровській області, заявник) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП Гейдарова ОСОБА_2 , відповідач) про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків в порядку ст. 283 КАС України, в якій заявник просить суд:

- підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В обґрунтування своєї заяви ГУ ДПС у Дніпропетровській області зазначило, що відповідач в порушення п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України не допустив посадових осіб податкового органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки та наданні документів на підставі наказу від 09.07.2019 року № 4144-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ». При цьому, заявник посилається на положення ст. 94 Податкового кодексу України, ст. 283 КАС України та вказує на те, що платник податків умисно ухиляється від проведення перевірки та фактично перешкоджає податковому органу здійснювати податковий контроль. Тому, заявник, беручи до уваги те, що адміністративний арешт як винятковий спосіб забезпечення виконання платником податків його зобов`язань застосовується на 24 години, що не в повній мірі спонукає відповідача до виконання таких обов`язків, просить суд підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна відповідача.

23.10.2019 року позивач надав суду письмові докази його звернення 21.10.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу від 09.07.2019 року № 4144-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ». Крім того, відповідач посилається на положення статей 238, 283 КАС України, зазначає, що між сторонами наявним є спір про право, тому просить суд закрити провадження у справі № 160/10315/19. Також, відповідач посилається на правову позицію Верховного Суду з цього питання, викладену в постанові від 13.03.2018 року, справа № 804/5228/17.

Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми КАС України, прийшов до таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для звернення заявника до суду із заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна, стало рішення заступника начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків від 11:00 години 22.10.2019 року. Зазначене рішення було прийняте заявником після відмови відповідача допустити службових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, яка повинна була проводитись на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 09.07.2019 року № 4144-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - ОСОБА_3 » з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому, наказом від 22.07.2019 року терміни проведення документальної планової виїзної перевірки відповідача були перенесені наказом від 22.07.2019 року № 4381-п «Про перенесення термінів проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП Гейдарова ОСОБА_4 - ОСОБА_3 », а наказом від 18.09.2019 року № 404-п «Про внесення змін до наказу від 22.07.2019 року № 4381-п» були внесені зміни до наказу контролюючого органу від 22.07.2019 року № 4381-п «Про перенесення термінів проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП Гейдарова ОСОБА_5 ».

Суд зазначає, що відповідно до пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

У відповідності до пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого, протягом 96 годин має бути перевірена судом.

У свою чергу, особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів, встановлені положеннями ст. 283 КАС України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 283 КАС України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

В силу вимог частини другої цієї статті, заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинна містити: 1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку, якщо такий відомий, щодо сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

Разом з тим, у відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 283 КАС України, суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо зокрема, із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право. наявність спору про право, є підставою для відмови у відкритті провадження за такою заявою.

Суд зазначає, що спір про право, в контексті зазначеної норми, має місце у разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у ст. 283 КАС України. Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, яке було підставою для виникнення обставин для внесення податковим органом заяви в порядку ст. 283 КАС України. Ця незгода виражається, зокрема, у поданому до суду позові щодо оскарження наказу на проведення перевірки.

Так, з урахуванням наявних в матеріалах справи письмових доказів, а саме: копії направлення на перевірку від 21.10.2019 року № 728 з відміткою про те, що відповідач не згоден з наказом та до перевірки не допускає; копії позову від 21.10.2019 року, що перебуває на розгляді (справа № 160/10253/19, суддя Олійник В.М.), щодо оскарження наказу від 09.07.2019 року № 4144-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 Мурада ОСОБА_7 », що став підставою для проведення перевірки, термін проведення якої неодноразово переносився, суд вбачає наявність між сторонами спору про право. Це, у свою чергу, виключає можливість судового провадження за заявою в порядку ст. 283 КАС України.

Таким чином, суд зазначає, що оскарження наказу про проведення перевірки або рішення про застосування адміністративного арешту майна відображає незгоду платника з діями податкового органу, які слугували передумовою для звернення до суду з заявою в порядку ст. 283 КАС України, та свідчить про наявність спірних аспектів, які потребують вирішення та не підтверджують беззаперечності застосування спеціальних заходів (адміністративного арешту майна). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскарження платником податків наказу контролюючого органу про проведення перевірки, рішення про застосування адміністративного арешту майна, безвідносно до обраного способу оскарження: в адміністративному або судовому порядку, є спором про право.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 30.11.2018 року, справа № 826/2195/16.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень п. 2 ч. 4 ст. 283 КАС України, суд вважає за необхідне, відмовити у відкритті провадження за заявою Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області стосовно підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Керуючись ст. ст. 248, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків.

Роз`яснити заявнику, що за правилами ч. 5 ст. 283 КАС України, відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала заяву, разом з заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала про відмову у відкритті провадження за правилами ст. 283 КАС України набирає законної сили у відповідності до вимог ст. 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 24 годин з моменту її винесення.

Суддя І.О. Лозицька