Справа № 640/20632/18
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О,

Ключковича В.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк-Вестдом" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2018 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк-Вестдом" про застосування заходів реагування, -

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві з позовною заявою до ТОВ "Маяк-Вестдом" про застосування заходів реагування у вигляді часткового зупинення приміщень товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк-Вестдом", розташованого за адресою: 04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, 8 в Оболонському районі міста Києва, а саме: приміщень другого та четвертого поверху - до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем правил та норм пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2018 року позов задоволено. Застосовано заходи реагування у вигляді часткового зупинення приміщень другого та четвертого поверху ТОВ "Маяк-Вестдом" до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки. Обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення шляхом опечатування та відімкнення джерел електроживлення покладено на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою та посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Учасники судового процесу, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, явку уповноважених представників у судове засідання не забезпечили.

ТОВ "Маяк-Вестдом" було подано до суду клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи на іншу дату у зв`язку з неможливістю забезпечити у дане судове засідання явку уповноваженого представника внаслідок перебування останнього у цей час у відпустці.

Розглянувши вказане клопотання відповідача, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 55 КАС України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Тобто, перебування представника апелянта Зайомої О.А. у відпустці не є поважною причиною для визнання причин неявки апелянта у судове засідання поважними та відкладення апеляційного розгляду справи, оскільки відповідач - юридична особа, може забезпечити явку у судове засідання іншого представника або представляти інтереси Товариства через керівника цього підприємства.

Позивач про причини неявки уповноваженого представника суду не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на зазначене колегія суддів вирішила подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження в межах строків розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, працівниками Оболонського районного управління ГУ ДСНС України у місті Києві на підставі наказу від 17.08.2018 № 502 "Про проведення планових перевірок", посвідчення на проведення перевірки від 03.09.2018 № 2575 проведено планову перевірку щодо додержання суб`єктом господарювання - ТОВ "Маяк-Вестдом" вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки (а.с.16-18).

Результати вказаної перевірки оформлено Актом від 28.09.2018 № 336 (а.с. 19-21). Зі змісту вказаного Акта вбачається, під час проведення перевірки посадовими особами було виявлено ряд порушень ТОВ "Маяк-Вестдом" вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Наведені порушення, на думку контролюючого органу, не є формальними, а стосуються виключно відсутності у відповідача необхідної системи заходів для уникнення виникнення пожежі, її гасіння та швидкого реагування у разі її виникнення, що у свою чергу, створює загрозу життю та здоров`ю людей, які працюють, перебувають в ТОВ "Маяк-Вестдом", а також особам, які будуть здійснювати гасіння пожежі.

Наведені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом про необхідність застосування заходів реагування.

Під час розгляду даної справи, судом першої інстанції було встановлено, що позивачем не були усунуті наступні порушення, що булит зафіксовані контролюючим органом в Акті перевірки № 336 від 28.09.2018, а саме:

1. Не всі приміщення обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 (система автоматичної пожежної сигналізації, системи автоматичного пожежогасіння, система оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей).

2. Для загального відключення силових та освітлювальних мереж складських приміщень не передбачено встановлення апаратів відключення (вимикачів) поза межами (ззовні) вказаних приміщень на негорючих стінах (перегородках) або на окремих опорах.

6. В приміщеннях допускається використання побутових електронагрівальних приладів без негорючих теплоізоляційних підставок.

8. Клас вогнестійкості проходок електрокабелів та інженерного обладнання через огороджувальні конструкції, з нормованим класом вогнестійкості, менше ніж нормована межа вогнестійкості огороджувальних конструкцій за ознаками ЕІ.

9. Електрощити, групові електрощитки не оснащені схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаними значенням номінального струму апарату захисту (плавкої вставки).

10. У коридорах будівлі без природного освітлення не передбачено систему димовидалення та за довжиною не поділено протипожежними перегородками 2-го типу на ділянки, довжина яких не повинна перевищувати 60м.

11. На в`їздах (виїздах) на територію не встановлено схеми території з виказанням на них розміщення будівель, гідрантів та під`їздів пожежних автомобілів до них.

13. В приміщеннях електрощитових та комор клас вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах не відповідає класу вогнестійкості цих перешкод;

15. На об`єкті відсутній резервний запас пожежних сповіщувачів (димових, теплових, ручних тощо) який повинен становити не менше 10% від загальної кількості їх у СПС.

16. В приміщеннях на видних місцях не вивішені інструкції про заходи пожежної безпеки.

17. Не всі шафки, в яких розміщуються пожежні кран-комплекти, мають отвори для провітрювання та не всі пристосовані для візуального огляду їх без розкривання - ускладнює дії персоналу у разі виникнення пожежі та своєчасній ліквідації.

18. Для контролю працездатності мережі систем зовнішнього протипожежного водопроводу не проведено випробування на тиск та витрату води з оформленням акта.

19. Приміщення здаються в оренду без подання орендарями декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки та без позитивного висновку за результатами оцінки (експертизи) протипожежного стану приміщення.

20. Не проведено ідентифікацію щодо визначення потенційної небезпеки об`єкта.

23. Вогнегасники не навішуванні на вертикальні конструкції на висоті не більше 1,5 м від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника і на відстані від дверей, достатній для її повного відчинення, або усунення в шафи пожежних кран-комплектів або на підставки, що надійно закріплені на підлозі.

24. Пожежний кран-комплект не укомплектований пожежним рукавом однакового з ним діаметру - перешкоджає швидкому та своєчасному гасінню пожежі.

25. Допускається складування горючих матеріалів на відстані менше 1 м від електроустаткування та під електрощитами - збільшує ризик виникнення та розповсюдження пожежі.

26. Двері які ведуть до сходових кліток не обладнані пристроями для самозачинення та ущільненнями в притулах.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду справи судом, відповідачем не надано суду доказів усунення усіх порушень, вказаних в акті перевірки. При цьому, судом встановлено, що не усунення вказаних порушень може завдати негативних наслідків та створити загрозу життю та здоров`ю людей, зокрема працівникам, яким здаються в оренду .

З огляду на зазначене, Окружний адміністративний суд м. Києва дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог застосування заходів реагування у вигляді часткового зупинення експлуатації приміщень другого та четвертого поверху ТОВ "Маяк-Вестдом" до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

За змістом статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Приписами статті 66 Кодексу Цивільного захисту України від 02.10.2012 № 5403-VI (далі - КЦЗ) центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (далі - КЦЗ).

У силу пункту 12 частини першої статті 67 КЦЗ, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до частини другої статті 68 КЦЗ, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Положеннями частини першої статті 70 КЦЗ встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч.2. ст 70 КЦЗ).

Аналогічна правова норма закріплена у абз. 1 частини 5 статті 4 Закону № 877-V.

Зі змісту вказаних норм законодавства вбачається, що застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, передбачених статтею 70 Кодексу цивільного захисту України, зокрема, фактом недотримання вимог пожежної безпеки, та не залежить від виконання (не виконання) вимог припису органу контролю щодо усунення виявлених порушень.

Колегія суддів зазначає, що чинне законодавство не обумовлює імперативно необхідність винесення припису, розпорядження чи постанови з питань пожежної безпеки як передумови звернення до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді зупинення діяльності об`єкту. Більше того, за змістом частини сьомої статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Як встановлено судом першої інстанції, вбачається з матеріалів станом на час розгляду апеляційної скарги, відповідачем не надано суду доказів повного усунення виявлених порушень правил пожежної безпеки, визначених в Акті перевірки від 28.09.2018 № 336.

Разом з цим, судом встановлено, що порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, мають системний та триваючий характер.

Суд також зазначає, що згідно з пунктом 26 частини першої статті 2 КЦЗ, небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Отже, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Враховуючи характер порушень, виявлених під час проведення перевірки відповідача, які станом на час розгляду даної справи в суді не усунуті, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідні порушення можуть призвести до займання і розповсюдження вогню та безумовно пов`язанні з ризиком настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі, зокрема, з огляду на те, що ТОВ "Маяк-Вестдом" є суб`єктом із високим ступенем ризику, свої приміщення здає в оренду іншим суб`єктам господарювання.

Суд також звертає увагу на те, що вказані порушення не є формальними, а стосуються виключно відсутності у відповідача необхідної системи заходів для уникнення виникнення пожежі, її гасіння та швидкого реагування у разі її виникнення.

При цьому, суд зазначає, що при прийнятті вказаного рішення суд враховує що життя та здоров`я людини має бути найвищою цінністю у суспільстві.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що часткове усунення виявлених позивачем порушень не спростовує фату наявності правових підстав для вжиття обраного позивачем та застосованого судом заходу реагування з огляду на сукупність порушень у сфері пожежної безпеки.

При цьому, доводи апелянта про порушення відповідачем процедури та порядку проведення перевірки не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Доводи апелянта про те, що акт перевірки був складений з грубим порушенням вимог ч. 6 ст. 7 Закону, з огляду на те, що в ньому не міститься детального опису допущених порушень на переконання колегії суддів є безпідставними та необґрунтованими, оскільки повністю спростовуються наявними у справі доказами.

Згідно з приписами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, колегія суддів зауважує, що враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності суб`єктом владних повноважень не звільняє іншу сторону від обов`язку доказування протилежного.

Водночас, відповідачем не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано належних та допустимих доказів які б свідчили про безпідставність позовних вимог.

При цьому, колегія суддів зауважує, що такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Разом з цим, відповідно до положень частини п`ятої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" , виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріально та процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене, та враховуючи, що колегією суддів не встановлено порушень судом першої інстанції під час вирішення даної справи, які відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для його скасування, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк-Вестдом" залишити без задоволення.

Рішення на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович