Справа № 520/5065/19
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"16" жовтня 2019 р. № 520/5065/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Мадевської Е.Д.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Гончар Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, повернення фінансової гарантії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Харківської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/001860/2 від 26.03.2019 р.;

- повернути (вивільнити) сплачену фінансову гарантію ОСОБА_1 (Паспорт Серія НОМЕР_1 , ІПП НОМЕР_2 ) Харківській митниці Державної фіскальної служби (Код ) у розмірі 76922,00 грн. (сімдесят шість тисяч дев`ятсот двадцять дві гривні).

В обґрунтування позову зазначено, що рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товару №UА807000/2019/001860/2 від 26.03.2019 року є незаконними та таким, що винесене з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню. Оскільки, рішення відповідача не ґрунтується на законі, позивач також просить повернути (вивільнити) сплачену фінансову гарантію ОСОБА_1 Харківській митниці Державної фіскальної служби у розмірі 76922,00 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 16.09.2019 закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

Позивач та представник позивача в судове засідання з`явилися, позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що рішення про коригування митної вартості товару №UА807000/2019/001860/2 від 26.03.2019 року є законним та таким, що винесене в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

25.03.2019 року до митного поста «Харків-автомобільний» Харківської митниці ДФС декларантом ТОВ "Компас Логістік" (код ЄДРПОУ ) була подана митна декларація за №UA807190/2019/009146 на товар: «автомобіль легковий, був у використанні: марка - Mercedes Benz, модель - Е200 - 1шт. VIN: НОМЕР_3 , тип двигуна - бензин та газ, V-1991cm3, потужність - 115 кВт. 5, календарний рік виготовлення - 2015 ... », що надійшов на адресу громадянина ОСОБА_1 .

Разом з вказаною МД декларантом були надані наступні документи:

-копія інвойсу б/н від 15.03.2019;

-копія акту огляду № UA205010/2019/116149 від 19.03.2019;

-копія технічного паспорта на транспортний засіб НОМЕР_4 від 27.11.2018;

-копія договору про надання послуг митного брокера від 18.03.2019 №3158;

-копія висновку експерта від 25.03.2019 №032501;

-копія паспорта громадянина України ОСОБА_1 ;

-квитанції про сплату митних платежів;

-копія експортної декларації від 18.03.2019 №19LTKC0100EK0735FO.

Статистична вартість автомобіля згідно Експертного супровідного документу від 18.03.2019 року становить 8703,63 євро. Позивач замовив автотоварознавче експертне дослідження у Харківському НДІ судових експертиз ім. Бакаріуса. У висновку №032501 від 25.03.2019 вартість автомобіля складає 261399,89 грн., що відповідає 89837,40 SEK (Швецьких крон).

Декларантом визначена митна вартість за 1 методом, а саме на підставі інвойсу б/н від 15.03.2019, та складала 92000,00 SEK (еквівалент 8785,08 EUR).

18.03.2019 року позивач сплатив за митне оформлення транспортного засобу 98 000 грн.

Під час виконання митних формальностей стосовно задекларованого товару, за результатами застосування АСАУР (СУР), серед іншого, була визначена митна формальність по контролю правильності визначення митної вартості.

За результатами вивчення поданих до митного оформлення документів, порівняння фактурної вартості з рівнем митної вартості подібних товарів, оформлених Харківською митницею ДФС раніше, та враховуючи рекомендації згенерованого АСМО Інспектор профілю ризику (код 105-2, код 106-2: Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення MB за VIN-кодами: НОМЕР_3 , валюта - EUR, вартість - 16247,50), 25.03.2019 посадовою особою митного поста був направлений запит №1930 щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів до ВКМВ управління адміністрування митних платежів Харківської митниці ДФС.

Посадовою особою ВКМВ було здійснено перевірку наявності розбіжностей у документах, наданих декларантом, за результатами чого було встановлено, що: єдиним документом поданим на підтвердження митної вартості товару був інвойс б/н від 15.03.2019, при цьому відсутні документи, що підтверджують оплату вказаного ТЗ; відсутні документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів, оформлених у митному відношенні.

Крім того, при подальшому аналізі було встановлено, що відповідно звіту про оцінку транспортного засобу SCHWACKE від 26.03.2019 №10387957 з врахуванням строку експлуатації, вартість подібного автомобілю на ринку Європи складає 16750,00 EUR.

Враховуючі виявлені критерії ризиків було повідомлено декларанта про необхідність надання додаткових документів для підтвердження рівня митної вартості товару, а саме:

- платіжні документи, банківські документи щодо здійснення оплати;

- каталоги, специфікації, прейскуранти, інформація аукціону, сайтів, пропозиції;

- копію митної декларації країни відправлення, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

26.03.2019 від позивача надійшов лист (вих. №1 від 25.03.2019 року), в якому останній зазначив на запит відповідача, що надати додаткові документи не представляється можливим. В зв`язку з уникненням простою транспорту, просив митницю прийняти рішення стосовно митної вартості товару за наявними документами до закінчення 10 денного терміну розгляду документів передбаченого Митним Кодексом України.

26.03.2019 за результатами опрацювання запиту, головним державним інспектором відділу контролю митної вартості митниці Кельгіним А.В . було визначено митну вартість транспортного засобу за резервним методом на рівні 16750,00 євро (задекларована 8785,08 євро) та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/001860/2.

27.03.2019 року, внаслідок цього рішення, позивач повторно сплатив за митне оформлення транспортного засобу 76922,00 грн. (сімдесят шість тисяч дев`ятсот двадцять дві гривні).

02.05.2019 року направлено відповідачу лист щодо перегляду Рішення про коригування митної вартості та про повернення надмірно сплачених грошових коштів.

Позивач звернувся до Харківської митниці ДФС із заявою про перегляд рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/001860/2 від 26.03.2019 та додав наступні документи:

-копію висновку експертного автотоварознавчого дослідження №032501 від 25.03.2019;

-копію МД №UA807190/2019/009303 (за якою було випущено ТЗ у вільний обіг на території України);

- копію технічного паспорта на транспортний засіб;

- копію паспорту громадянина України.

За результатами розгляду вказаних документів, посадовою особою митниці було встановлено, що вказані документи не спростовують в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої декларантом митної вартості оцінюваного товару в зв`язку з наступним.

Листом від 08.05.2019 №3273/ДЗН/20-70-19-01 Харківська митниця ДФС повідомила позивача, що подані додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої декларантом митної вартості оцінюваного товару, в зв`язку з чим не можуть бути підставою для скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/001860/2 від 26.03.2019.

Відповідач зазначає, що вищевказаний транспортний засіб, був оформлений у митному відношенні за МД №UA807190/2019/009303 від 27.03.2019 з урахуванням вимог частини сьомої статті 55 МКУ. На теперішній час саме вказана декларація має юридичну силу.

Позивач вважає рішення Харківської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/001860/2 від 26.03.2019 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню та просить повернути (вивільнити) сплачену фінансову гарантію ОСОБА_1 Харківській митниці Державної фіскальної служби у розмірі 76922,00 грн.

Суд зазначає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як визначено у частині третій статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частин 2 та 3 статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачі. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд зазначає, що позивачем відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 53 МКУ разом з МД №UA807190/2019/009146 від 25.03.2019 не було подано до митниці банківського платіжного документа, що стосується ТЗ позивача, що підтверджується відсутністю у графі 44 цієї МД реквізитів документа за кодом "3001", який згідно з Класифікатором документів відповідає банківському платіжному документу, що стосується товару.

Представник позивача вказував, що таких документів не може існувати, оскільки за автомобіль позивач розрахувався готівкою та зазначав, що документальним підтвердженням форми розрахунку є KVITTENS (квитанція) № б/н від 15.03.2019 року, який було додано до митної декларації.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивачем до відповідача разом з МД не було подано усі документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МКУ, та які повинні підтверджувати митну вартість.

В тому числі, відповідно до розділу III Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 для підтвердження витрат на транспортування відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Враховуючи, що доставка товару (ТЗ) - це окрема операція, то всі витрати, які понесені при її виконанні, є витратами на транспортування.

Таким чином, висновок відповідача, щодо сумнівів у правильності заявленої позивачем митної вартості ТЗ за ціною договору є обґрунтованим, оскільки надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості ТЗ та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за нього.

Відтак, відповідачем було правомірно відмовлено позивачу у митному оформленні товару за заявленою ним митною вартістю відповідно до вимог митного законодавства, так як митна вартість товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом.

Додаткових документів для спростування обґрунтованих сумнівів митниці в об`єктивності заявленої митної вартості товарів позивачем надано не було.

Розглядаючи вказану справу, суд вказує, що відповідачем було правомірно обрано резервний метод визначення митної вартості.

Згідно ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами ч.1 ст.57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україні відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним та другорядними методами.

Відповідно до ч.1 ст.52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VШ цього Кодексу та цією главою.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу ( ч.2 ст. 54 МК України).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні ( ч.2 ст. 58 МК України).

Встановлені судом та підтверджені в ході розгляду справи обставини відсутності банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару (п.4 ч.2 ст.53 МКУ), транспортних (перевізних) документів, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, та документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (п.6 ч.2 ст.53 МКУ), а також розбіжності стосовно дійсної вартості ТЗ позивача, виключали можливість для митного органу визнати заявлену декларантом та розраховану за митну вартість ТЗ.

Також, відповідно до наданих до митного оформлення документів відповідач не мав змоги застосувати жоден із другорядних методів визначення митної вартості окрім резервного з огляду на наступне.

У разі, якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), за митну вартість операції з ідентичними товарами, які продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При цьому, під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна походження, виробник.

У разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо ідентичних товарів, за митну вартість береться вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продаються на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і є однаковими за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються із схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються такі ознаки: якість, наявність торгової марки та їх репутація на ринку, країна походження, виробник.

Однак, використання двох попередніх методів не вбачалося можливим, оскільки, в даному випадку наявності інформації щодо ідентичного, аналогічного або подібного товару (тобто такі критерії, як строк експлуатації, пробіг, технічний стан) у відповідача не було.

В той же час, методи на основі віднімання вартості та додавання вартості не були використані у зв`язку з відсутністю даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості на основі даних методів.

Суд зазначає, що відповідно до п. 5 Методичних рекомендацій посадовими особами митниці була досліджена цінова інформація щодо оцінки транспортних засобів, яка міститься у каталогах програмного продукту SchwakeNet, та встановлено, що вартість транспортного засобу за VIN-кодом WDD2120351B173521 складає згідно звіту про оцінку ТЗ SCHWAKE №303347/29562219 від 26.03.2019 (SCHWAKE-Code: 10387957) - 16750.00 Євро, що підтверджується відповідним витягом.

Програмний комплекс SCHWACKE рекомендований Департаментом адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання ДФС України митницям для проведення контролю та визначення митної вартості транспортних засобів. Дані у каталогах програмного продукту «SCHWACKE» постійно оновлюються і в програмі наявна завжди актуальна інформація. Програма надає можливість проводити професійні розрахунки оцінки автомобілів, які були ввезені на територію України для подальшого їх митного оформлення. Звіт підтверджує митну вартість транспортних засобів.

Крім того, відповідно до статті 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі «ніщо в цій Угоді не повинно тлумачитися так, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митного оцінювання».

Відповідно до підпараграфів 2(а), 2(Ь), 2(с) ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) редакція від 15.04.1994 оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості (а).

Таким чином, орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на «дійсній вартості».

Суд зазначає, що відповідно до висновків викладених в постанові Верховного Суду від 02.04.2019 по справі № 826/14258/15 адміністративне провадження №К/9901/23135/18, постанова від 02.04.2019 по справі №815/4150/14 адміністративне провадження №К/9901/3483/18 щодо нормативного регулювання подібних спірних правовідносин: "Обов`язок доведення митної ціни товарів лежить на позивачу".

Відтак, відповідачем було правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості.

У зв`язку із вищенаведеним позовна вимога щодо повернення (вивільнення) сплаченої фінансової гарантії ОСОБА_1 Харківській митниці Державної фіскальної служби у розмірі 76922,00 грн. також не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, а рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товару №UА807000/2019/001860/2 від 26.03.2019 року є таким, що винесене в межах чинного законодавства України.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, повернення фінансової гарантії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.10.2019 року.

Суддя О.М. Тітов