Справа № 9901/551/19
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 жовтня 2019 року

Київ

справа №9901/551/19

адміністративне провадження №П/9901/551/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Тацій Л.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання неправомірними дій, скасування рішення та зобов`язання прийняти рішення,-

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 направив до Верховного Суду як суду першої інстанції позов до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Комісії щодо зменшення йому кількості балів за практичне завдання, виконане 16 квітня 2019 року, з 120 до 66,5 балів;

- скасувати рішення Комісії про зменшення позивачу балів за практичне завдання, виконане 16 квітня 2019 року, з 120 до 66,5 балів;

- зобов`язати Комісію прийняти вмотивоване рішення щодо результатів практичного завдання, виконаного позивачем16 квітня 2019 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 жовтня 2019 року для розгляду цієї справи визначено такий склад колегії суддів: суддя-доповідач Тацій Л.В., судді: Саприкіна І.В., Стеценко С.Г., Стрелець Т.Г., Шарапа В.М.

Вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі згідно із статтею 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про те, що вона подана з порушенням вимог КАС України, виходячи з такого.

Відповідно до частини п`ятої статті 160 КАС України, однією з обов`язкових вимог позову є зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення предмету спору, способу захисту права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

В позовній заяві також обов`язково зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та докази, що підтверджують вказані обставини

З позовної заяви встановлено, що позивач оскаржує дії та рішення Комісії про зменшення кількості балів за практичне завдання, що виконане ОСОБА_1 16 квітня 2019 року.

Водночас, у позовній заяві ОСОБА_1 не зазначає конкретне рішення, яке ним оскаржується (дата, номер), а лише зазначає, що всередині жовтня (без точної дати) 2019 року на сайті Вищої кваліфікаційної комісії суддів України він випадково виявив, що Комісія 18 вересня 2019 року в розділі сайту «Новини» повідомила про кодовані результати практичного завдання 15 та 16 квітня 2019 року.

Таке формулювання позовних вимог та виклад обставин цього позову не відповідають положенням КАС України, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного судочинства у відповідності до частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено способи судового захисту, зокрема, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Статтею 19 КАС України визначено справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень";

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

При цьому, частиною четвертою статті 22 КАС України встановлено, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності, зокрема, Верховної Ради України передбачені ст. 266 КАС України.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 266 КАС України Верховний Суд за наслідками розгляду адміністративних справ, визначених частиною другою цієї статті, може:

1) визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів протиправним та нечинним повністю або в окремій його частині;

2) визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів протиправними, зобов`язати Верховну Раду України, Президента України, Вищу раду правосуддя, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів вчинити певні дії;

3) застосувати інші наслідки протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності, визначені статтею 245 цього Кодексу.

Отже, спосіб, у який сформульовані позовні вимоги та виклад обставин цього позову не надають можливості суду визначити суть заявлених позовних вимог, зміст порушених, на думку позивача, прав та спосіб, у який фактично вважає позивач, його права можуть бути відновлені.

Згідно з положеннями Порядку формування і ведення суддівського досьє, затвердженого Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 15 листопада 2016 року № 150/зп-16 до суддівського досьє, сформованого відносно судді ОСОБА_1 позивач має повний доступ, а також можливість ознайомлення . із зошитом для виконання практичного завдання та прийнятим рішенням за результатами виконання практичного завдання.

Проте, позивачем не наведено обставин та не надано доказів того, що ним вживались дії щодо ознайомлення з суддівським досьє, матеріалами іспиту або дії, направлені на отримання копій оскаржуваного рішень чи будь-якої іншої інформації.

Таке формулювання позовних вимог (без конкретизації рішення, яке оскаржується, його номеру та дати) позбавляє можливості вирішити питання про відкриття провадження по справі, в тому числі, вирішити питання щодо дотримання строків звернення з цим позовом.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина друга статті 169 КАС України).

З огляду на викладене, позовну заяву необхідно залишити без руху, встановивши строк протягом якого позивач має усунути вказані судом недоліки, а саме:

- уточнити зміст позовних вимог та виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги з урахуванням положень статей 2, 4, 5, 19, 22 та 266 КАС України.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Керуючись статтями 22, 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання неправомірними дій, скасування рішення та зобов`язання прийняти рішення - залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк десять днів з дати вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В.Тацій