Справа № 820/5124/18
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 жовтня 2019 р.Справа № 820/5124/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бенедик А.П.,

Суддів: Донець Л.О. , Гуцала М.І. ,

за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові клопотання Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 року по справі № 820/5124/18

за позовом Головного управління ДПС у Харківській області

до Державного підприємства "Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості "ПІВДЕНДІПРОШАХТ"

про надання дозволу на стягнення податкового боргу за рахунок майна,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 року задоволено адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області до Державного підприємства "Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості "ПІВДЕНДІПРОШАХТ" про надання дозволу на стягнення податкового боргу за рахунок майна.

На зазначене рішення суду Київським відділом державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області подано апеляційну скаргу. Разом з апеляційною скаргою скаржник надав заяву, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання Київського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про поновлення строку на апеляційне оскарження. Визнано неповажними вказані у заяві причини пропуску строку звернення із апеляційною скаргою на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 року по справі № 820/5124/18.

Ухвалою судді-доповідача Другого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2019 року апеляційну скаргу Київського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області залишено без руху. Надано Київському відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги - протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою, із зазначенням інших підстав поновлення строку та доказами на їх підтвердження. Роз`яснено Київському відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

10.10.2019 року до Другого апеляційного адміністративного суду надано клопотання від Київського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

З метою надання особам, які беруть участь у справі права надати свої міркування або заперечення щодо поданого клопотання, судом призначено розгляд питання про поновлення строку на апеляційне оскарження у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2019 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання Головного управління ДФС у Харківській області про заміну сторони у справі та замінено позивача - Головне управління ДФС у Харківській області на правонаступника - Головне управління ДПС у Харківській області.

Позивач надав заперечення на заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в яких просить відмовити Київському відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області у відкритті апеляційного провадження.

У судовому засіданні представники Київського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судовому засіданні підтримали вимоги заяви та просили її задовольнити.

Представники позивача у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та просили відмовити в її задоволенні.

Представник Державного підприємства "Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості "ПІВДЕНДІПРОШАХТ" у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Київського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області та Головного управління ДПС у Харківській області, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (ч. 3 ст. 295 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні 13.09.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст якого складено 21.09.2018 року. Сторонам копію судового рішення направлено засобами поштового зв`язку.

25.09.2019 року Київським відділом державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області подано апеляційну скаргу, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами пропуску строку на подання апеляційної скарги можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В обґрунтування клопотання заявник вказує, що судом першої інстанції було вирішено питання про його права та обов`язки, проте виконавчу службу не було залучено до участі у справі, а про існування оскаржуваного рішення стало відомо лише 02.09.2019 року після отримання листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 27.08.2019 року (вих.№02/12-8226), яким повідомлено відділ державної виконавчої служби про рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 року по справі № 820/5124/18 (т. 3 а.с. 47)

Дослідивши надане скаржником клопотання та в його межах письмові докази, суд дійшов висновку, що вказані обставини не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку звернення із апеляційною скаргою.

Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки (ч. 2 ст. 44 КАС України).

Згідно ст. 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі Закон №1404), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону №1404 передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців визначені статтею 18 Закону №1404.

Так, відповідно до положень вищевказаної статті Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до положень статей 88, 89 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючим органом 02.03.2018 року прийнято рішення №170 про опис майна у податкову заставу та описано майна, що перебуває у власності та господарському віданні або оперативному управлінні платника податків, на підставі якого податковим керуючим складено акти опису майна відповідача № 232/20-40-17-10-38 від 28.03.2018 року (т. 1 а.с. 170-171)

Згідно копії Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, майно боржника перебуває у податковій заставі, згідно акту опису майна відповідача від 28.03.2018 року №232/20-40-17-10-38 (т. 1 а.с. 169).

Таким чином, державний виконавець під час здійснення заходів примусового виконання рішень не був позбавлений можливості отримати інформацію щодо наявності відповідних обтяжень на майно боржника, яке було зареєстровано згідно акту опису майна від 28.03.2018 року №232/20-40-17-10-38.

Згідно з п. 95.1, 95.3 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

У відповідності до вказаних положень Кодексу, позивач звернувся до суду із відповідним позовом про надання дозволу на погашення суми податкового боргу перед державним бюджетом України у розмірі 3478127,59 гривень за рахунок майна Державного підприємства "Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості "ПІВДЕНДІПРОШАХТ", що перебуває у податковій заставі.

Оскаржуваним рішення суду дозвіл надано.

Згідно ч. 6 ст. 51 Закону №1404, спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Тобто, державний виконавець, у випадку незгоди із правомірністю опису податковим органом майна боржника у податкову заставу, не позбавлений права на оскарження вказаних дій та рішень.

Доказів оскарження в адміністративному або судовому порядку дій податкового органу щодо описку майна боржника у податкову заставу та вищевказаного акту матеріали справи не містять та скаржником не надано.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Устименко проти України від 06.10.2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою потворного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Також, Європейський Суд з прав людини "<…> визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, заява №3236/03)".

Отже, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку зазначені скаржником причини пропуску строку оскарження не виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

Згідно ч. 1 ст. 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність встановлених законом підстав для поновлення процесуального строку для подання апеляційної скарги, а тому, надане клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 121, 295, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Київського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Визнати неповажними вказані у заяві причини пропуску строку звернення із апеляційною скаргою на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 року по справі №820/5124/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик А.П.
Судді(підпис) (підпис)Донець Л.О. Гуцал М.І.

Повний текст ухвали складено 22.10.2019 року.