Справа № 400/2107/19
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2019 р. № 400/2107/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. в порядку письмового провадження розглянув адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2

про:визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності в частині не виплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 08.08.2016р. по 28.02.2018 р., та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення в період з 08.08.2016 року по 28.02.2018 року.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідачем в порушення вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078) за період роботи з 08.08.2016 року по 28.02.2018 року не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового доходу, тому позивачем за період з 08.08.2016року по 28.02.2018 року недоотримано кошти.

Позивач зазначив, що звертався до командира ВЧ НОМЕР_1 із заявою про донарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 08.06.2016 по 13.09.2018 включно.

Ухвалою від 06.07.2019 суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання.

Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вони керувались вимогами чинного законодавства та виконували роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Також відповідач вказав, що проведення індексації перебуває в прямій залежності від фінансових ресурсів відповідних бюджетів та не може виходити за їх межі. Військова частина НОМЕР_1 не є розпорядником коштів першого рівня, тому не має повноважень самостійно визначати напрямки використання бюджетних ресурсів.

Відповідно до ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді головного старшини оркестру , у військовому звані "прапорщик".

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 №169 від 08.08.2016 року прапорщика ОСОБА_1 , вважати таким, що справи та посаду головного старшини оркестру прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) від 31.07.2018 № 78-РС, позивача звільнено з військової служби у запас за пп. "б" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

При звільненні з військової служби позивачу не була нарахована індексація грошового забезпечення за період 08.08.2016 року по 28.02.2018 року.

25.01.2019 року за вих. № 96 на підставі звернення позивача, відповідач надав відповідь на запит позивача, щодо надання довідки про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення за час проходження служби.

Стосовно порядку нарахування та виплати у 2016 - 2018 роках індексації грошового забезпечення зазначено, що у межах наявного фінансового ресурсу можливості для виплати індексації грошового забезпечення не було, а індексацію грошового забезпечення військовослужбовців слід не нараховувати до окремого роз`яснення. Командування військової частини НОМЕР_1 зазначило, що відповідно до розяснень Міністерства соціальної політики України за вх. від 08.08.2017 №13700/з та від 08.08.2017 №78/0/66-17 не передбачений механізм нарахування та виплати індексації за попередні періоди, тому підстави для нарахування та виплати за попередні роки відсутні.

Надаючи правову оцінку з приводу наявності у позивача права на проведення індексації його доходів, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.(ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, згідно з п. 4 якого, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці (грошове забезпечення) індексується у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Приклад обчислення суми індексації грошових доходів громадян наведений у Додатку № 2 вищевказаного Порядку ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Частиною 4 статті 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому зарплати без обмеження будь-яким строком (ст. 233 КЗпП України).

Індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Отже, виходячи з наведеного позов ОСОБА_1 про визнання протиправними дій щодо неналежного нарахування та не виплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення в період з 08.08.2016 року по 28.02.2018 року та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення в період з 08.08.2016 року по 28.02.2018 року підлягає задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
1.Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_2 )до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо неналежного нарахування та невиплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) в період з 08.08.2016 року по 28.02.2018 року.

3.Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) в період з 08.08.2016 року по 28.02.2018 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя В. С. Брагар