Справа № 320/5512/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5512/18 Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г.В.,
судді: Кушнова А.О., Панченко Н.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Губської Л.В., Кобаля М.І.

за участю секретаря судового засідання Білоус А.С.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року про перегляд рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року за виключними обставинами у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідач) про:

- визнання дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії на підставі вимог ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 р. №796 - XII (далі - Закон №796 - XII) протиправними;

- зобов`язання відповідача провести з 1 березня 2018 р. перерахунок та виплату позивачу пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до ст. 59 Закону №796 - XII, з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 р., залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2019 р., в задоволенні позову відмовлено.

В подальшому на підставі п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, у зв`язку із прийняттям Конституційним Судом України рішення від 25.04.2019 № 1-р(II)/2019 у справі № 3-14/2019, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796 XII зі змінами, заявник звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року за виключними обставинами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 р. в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Київського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 р. у справі № 320/5512/18 відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій він просить скасувати/змінити ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повно з`ясовано всі обставини у справі, що призвело до її неправильного вирішення. Заявник вважає, що викладені ним обставини у заяві є виключними та мають істотне значення для справи.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу в установлений судом строк подано не було.

В судове засідання 23.10.2019 р. сторони не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомили.

Зважаючи на неявку в судове засідання представників сторін, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до пп. 2 ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС № 1, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 та вкладкою № 636821 С.

У період з 4 по 17 травня 1986 р. позивач приймав участь по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме: 4-5, 7-8, 10-12, 14-17 травня 1986 р. - робота по благоустрою табору с. Оране; 6 травня 1986 р. - робота по ПуСО с. Копачі; 9 травня 1986 р. - зняття ґрунту м. Чорнобиль; 13 травня 1986 р. - зняття ґрунту м. Прип`ять.

Так, позивач був призваний на спеціальні збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_2 .

30.08.2018 р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перерахувати йому пенсію на підставі вимог ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII (том І, а.с. 21).

07.09.2018 р. відповідач листом № 12511/07 відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії. Вказана відмова обґрунтована тим, що дійсно з 1 жовтня 2017 р. підлягає перерахунку пенсія особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Проте, враховуючи, що позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи будучи призваним на спеціальні збори та працюючи у Києво-Святошинській районній лікарні, а підстави для перерахунку його пенсії відсутні.

Дії Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону №796-ХІІ були оскаржені позивачем до суду.

У рішенні від 08.11.2018 Київський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що пенсія по інвалідності у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, передбаченому частиною третьою статті 59 Закону №796-ХІІ, може бути призначена лише особам, які проходили дійсну строкову службу та брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, та внаслідок чого стали особами з інвалідністю. Оскільки позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, як військовозобов`язаний, який призваний на спеціальні збори, а не під час проходження ним дійсної строкової служби, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для перерахунку та виплати позивачу пенсії у порядку та у розмірах, встановлених частиною третьою статті 59 Закону №796-XII.

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки на час ухвалення Київським окружним адміністративним судом рішення про відмову у задоволенні позову від 08.11.2018 р., рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 № 1-р(II)/2019 не існувало, а визнане неконституційним словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто з 25.04.2019 р., то на час перегляду рішення суду за виключними обставинами у суду відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплатити пенсію.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Частина третя статті 59 "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-Х11, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII, яка діяла з 01.10.2017, передбачала, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року».

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 № 1-р(II)/2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Згідно зазначеного рішення словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Згідно з ч. 1 ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Частиною 1 ст. 361 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною 5 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною 6 ст. 361 КАС України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Із тексту імперативних приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України слідує, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане.

У випадку, що є предметом дослідження, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

Аналогічна правова позиція сформована в ухвалі Верховного Суду від 03.06.2019 у справі № 818/1131/17.

З огляду на те, що рішення суду, яке позивач просить переглянути, не містило вимог зобов`язального характеру (не було зобов`язано відповідача вчинити дії, у тому числі нарахувати та виплати, стягнути кошти), колегія суддів вважає, що відсутні підстави для перегляду рішення суду за виключними обставинами.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів керуючись ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.В. Губська

М.І. Кобаль