Справа № 620/2528/19
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року Чернігів Справа № 620/2528/19

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючї судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

представника позивача Коленченка О.О.,

представника відповідача Полегешко Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю ''Промсервіс''
до Головного управління ДФС у Чернігівській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,
У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промсервіс» (надалі-ТОВ «Промсервіс», позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (надалі - ГУ ДФС у Чернігівській області, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.08.2019 № 1400 про збільшення суми грошового зобов`язання на 604779,00 грн з податку на прибуток, та штрафні санкції в розмірі 151195,00 грн, а всього 755974,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення контролюючим органом прийнято безпідставно, оскільки висновки про порушення Підприємством вимог податкового законодавства є необґрунтованими та базуються виключно на окремих дефектах документів, оформлених за результатами господарських операцій з фізичними особами - підприємцями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які за твердженням податкового органу, не можуть підтверджувати реальність таких операцій. Натомість у позивача наявні всі первинні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій з вказаними контрагентами та свідчать про відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.08.2019 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем у встановлений судом строк, подано відзив на позов, в якому перелічені порушення, які на його думку допущено позивачем, та висновки, що зазначені в акті перевірки, вказує на відсутність фактичного здійснення господарських операцій позивача з контрагентами, з огляду на те, що не надано документи складського обліку, акти на внутрішнє переміщення запасів (акти списання у виробництво тощо), документи які б підтверджували використання придбаних запасів в господарській діяльності; видаткові накладні, видані фізичними особами - підприємцями не містять ПІБ осіб, які отримували товари; об`єм кузова транспортних засобів, зазначених в ТТН не підтверджують транспортування. Отже, на думку відповідача, неможливо встановити факт поставки товарів та, відповідно, і здійснення господарських операцій. За таких обставин відповідач вважає, що при прийнятті спірного рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України ( ст. 19 Конституції України)

Ухвалою суду від 18.09.2019, постановлено без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з доводів, викладених у відзиві.

Заслухавши представників учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ГУ ДФС у Чернігівській області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ ''Промсервіс'' з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 30.03.2019, а саме: валютного за період з 01.01.2016 по 30.03.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 30.03.2019, за результатами якої складено акт від 04.07.2019 № 508/14/22820979, далі-акт перевірки (а.с. 29-88 т.1).

В акті перевірки зафіксовано порушення ТОВ ''Промсервіс'' вимог чинного законодавства, а саме: п.4,п.7, п.10, п.11 П(С)БО 16 ''Витрати '', п.9П(С)БО 9 ''Запаси '' п.44.1 с..44 пп. 134.1 п. 134.1 ст.134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ у зв`язку з чим позивачем занижено податок на прибуток на загальну суму 604779 грн , в т.ч. за 2016 рік у сумі 6521 грн, за 1 квартал 2017 року у сумі 90379 грн, за 1 півріччя 2017 року у сумі 188565 грн, за 9 місяців 2017 року у сумі 237814 грн, за 2017 рік у сумі 289508 грн, за 1 квартал. 2018 року у сумі 84922 грн, за 1 півріччя 2018 року у сумі 235609 грн, за 9 місяців 2018 року у сумі 294609 грн, за 2018 рік у сумі 294609 грн, за 1 квартал 2019 року у сумі 14141 грн.

Не погодившись із висновками, викладеними в акті перевірки, позивач подав до ГУ ДФС у Чернігівській області заперечення, про що свідчить лист від 26.07.2019 № 26/07/19-174 (а.с. 143-146 т.1).

За результатами розгляду заперечень, відповідач листом від 06.08.2019 № 10787/10/25-01-14-01-06 повідомив позивача, що висновки акту перевірки від 04.07.2019 № 508/14/22820979 залишені без змін, відтак, заперечення задоволенню не підлягають.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Чернігівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.08.2019 № 1400 за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 755974,00 грн, з них: сума грошового зобов`язання з податку на прибуток складає 604779 грн, сума штрафних санкцій -151195 грн (а.с. 153 т.1).

З даним податковим повідомлення - рішенням позивач не погоджується в зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі-ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Пунктом 138.2 ст. 138 ПК України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 п. 139 ст. 139 ПУ України).

Частиною першою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV (надалі також Закон 996-XIV)передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону № 996-ХІУ первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

Наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися).

Із зазначених правових норм вбачається, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, що стала підставою для формування податкового обліку платника податку.

Судом встановлено, що період, що перевірявся, ТОВ «Промсервіс» мало взаємовідносини з ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) на суму 3117528,45 грн, в тому числі за 2016 рік в сумі 269775 грн, за 2017 рік в сумі 1494254,45 грн, за 2018 рік у сумі 1353499 грн.

Згідно даних АІС «Податковий Блок» ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ДФС у Чернігівській області (м. Чернігів), має вид діяльності 46.69-оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням, здійснює господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 . Є платником єдиного податку другої групи, не є платником ПДВ, наймані працівники та основні засоби для здійснення господарської діяльності відсутні.

Між ТОВ «Промсервіс» (Покупець) та ФОП ОСОБА_1 (Постачальник) укладено договори поставки товару №04/01 від 04.01.2016р. та №01/02 від 01.02.2018р., згідно умов яких (Постачальник) зобов`язується поставити Покупцю визначений цим Договором товар, а Покупець зобов`язується прийняти названий товар та оплатити його. Поставка товару здійснюється відповідно до видаткових накладних в терміни, узгоджені сторонами, в межах дії Договору окремими партіями товару. Датою поставки товару є дата підписання Покупцем видаткової накладної, що є невід`ємною частиною договору. Розрахунок за товар здійснюється на умовах попередньої оплати. Оплата може бути здійснена повністю одним платежем, або частинами. Оплата проводилась у безготівковій формі через розрахунковий рахунок ПАТ «Кредобанк».

На підтвердження здійснення вказаної господарської операції позивачем надано ГУ ДФС у Чернігівській області та суду копії договорів поставки, специфікацій, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, рахунків-фактур, оборотно-сальдових відомостей по рахунку 3711 та 631.

Проте відповідач стверджує, що позивачем не надано документи складського обліку, акти на внутрішнє переміщення запасів (акти списання у виробництво тощо), документи які б підтверджували використання придбаних запасів в господарській діяльності та інші.

Поставка товару (вторинного поліпропілену) підтверджується видатковими накладними: № РН-0000006 від 23.12.2016 на суму 61275,00 грн (а с. 201 т.2), : № РН-0000005 від 10.02.2017 на суму 77150,00 грн (а с. 219 т.2), № РН-0000006 від 13.02.2017 на суму 206175,00 грн (а с. 222 т.2), № РН-0000012 від 26.04.2017 на суму 161250,00 грн (а с. 225 т.2), № РН-0000015 від 15.06.2017 на суму 44460,00 грн (а с. 234 т.2), № РН-0000016 від 07.07.2017 на суму 35310,00 грн (а с. 237 т.2), № РН-0000017 від 31.08.2017 на суму 91530,00 грн (а с. 240 т.2), № РН-0000018 від 13.10.2017 на суму 91650,00 грн (а с. 243 т.2), № РН-0000001 від 02.01.2018 на суму 75690,00 грн (а с. 246 т.2), № РН-0000002 від 02.01.2018 на суму 337860,00 грн (а с. 249 т.2), № РН-0000004 від 30.01.2018 на суму 103920,00 грн (а с. 2 т.3), № РН-0000005 від 09.02.2018 на суму 70470,00 грн (а с. 5 т.3), № РН-0000006 від 14.02.2018 на суму 33210,00 грн (а с. 8 т.3), № РН-0000007 від 19.02.2018 на суму 167190,00 грн (а с. 11 т.3), № РН-0000008 від 05.04.2018 на суму 135870,00 грн (а с. 14 т.3), № РН-0000009 від 23.04.2018 на суму 254580,00 грн (а с. 17 т.3), № РН-0000010 від 15.05.2018 на суму 114330,00 грн (а с. 20 т.3), № РН-0000011 від 02.07.2018 на суму 206790,00 грн (а с. 23 т.3).

Транспортування вказаного товару документально оформлено відповідно до товарно - транспортних накладних ( далі ТНТ): № ТНТ- від 23.12.2016 (а с. 202 т.2), № ТНТ - від 10.02.2017 (а с. 220 т.2), № ТНТ - від 13.02.2017 (а с. 223 т.2), № ТНТ - від 26.04.2017 (а с. 226 т.2), № ТНТ - від 15.06.2017 (а с. 235 т.2), № ТНТ - від 07.07.2017 (а с. 238 т.2), № ТНТ - від 31.08.2017 (а с. 241 т.2), № ТНТ - від 13.10.2017 (а с. 244 т.2), № ТНТ - від 02.01.2018 (а с. 247 т.2), № ТНТ - від 02.01.2018 (а с. 250 т.2), № ТНТ - від 30.01.2018 (а с. 3 т.3), № ТНТ -000000009/2 від 09.02.2018 (а с. 6 т.3), № ТНТ -/2 від 14.02.2018 (а с. 9 т.3), № ТНТ -/2 від 19.02.2018 (а с. 12 т.3), № ТНТ -000000005/4 від 05.04.2018 (а с. 15 т.3), № ТНТ -/4 від 23.04.2018 (а с. 18 т.3), № ТНТ -/5 від 15.05.2018 (а с. 21 т.3), № ТНТ -/7 від 02.07.2018 (а с. 24 т.3).

Грузоперевезення здійснювались автомобілями: марки ГАЗ - 33076 д/н НОМЕР_11 тон; марки Опель Віваро - д/н НОМЕР_3 тон; марки Газель - д/н НОМЕР_4 на 1,49 тон.

Відповідач зазначає, що враховуючи об`єм кузова транспортних засобів зазначених в ТТН, не підтверджується транспортування по наступних ТТН, перелік яких наведено на сторінці 11 акту перевірки. (а.с. 39 т.1)

Також, ТОВ «Промсервіс» мало взаємовідносини з ФОП ОСОБА_3 (рнкопп НОМЕР_5 ) на суму 1856066,80 грн, в тому числі за 2017 рік в сумі 1110541,5 грн, за 2018 рік у сумі 649425,3 грн, за 1 квартал 2019 року в сумі 96100 грн.

Згідно даних А1С «Податковий Блок» ФОП ОСОБА_3 перебуває на обліку в ГУ ДФС у Чернігівській області (м. Чернігів), має вид діяльності 46.13-діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами, здійснює господарську діяльність по Україні. Є платником єдиного податку другої групи, не є платником ПДВ. ФОП ОСОБА_3 має стан - 11 (припинено, але не знято з обліку КОР не пусті), наймані працівники та основні засоби для здійснення господарської діяльності відсутні.

Між ТОВ «Промсервіс» (Покупець) та ФОП ОСОБА_3 (Постачальник) укладено договір поставки товару №01/08/2017 від 01.08.2017 (а.с. 170 т 1)., згідно умов яких Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, передавати у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати цей товар. Транспортні та інші витрати, пов`язані з поставкою, несе Постачальник. Покупець оплачує товар за ціною, що вказується у видаткових накладних тощо. Оплата проводилась у безготівковій формі через розрахунковий рахунок ПАТ «Кредобанк».

Позивачем на підтвердження вказаних господарських операцій надано ГУ ДФС у Чернігівській області та суду:

- копії договорів поставки (а.с. 170 т.1);

- видаткових накладних: №1 від 03.08.2017 на суму 76070,00 грн (а.с.171 т.1), №2 від 03.08.2017 на суму 1369,00 грн (а.с.172 т.1), № РН-0000004 від 31.08.2017 на суму 20940,00 грн (а с. 175 т.1), №6 від 18.09.2017 на суму 37400,00 грн (а.с.177 т.1), № РН-0000007 від 21.09.2017 на суму 16220,00 грн (а с. 179 т.1), № РН-0000009 від 10.10.2017 на суму 38700,00 грн (а с. 181 т1), №50 від 19.10.2017 на суму 67813,00 грн (а.с.183 т.1), № РН-0000052 від 24.10.2017 на суму 39800,00 грн (а с. 185 т.1), № РН-0000053 від 27.10.2017 на суму 55600,00 грн (а с. 187 т.1), № РН-0000054 від 30.10.2017 на суму 33730,00 грн (а с. 189 т.1), № РН-0000055 від 01.11.2017 на суму 47040,00 грн (а с. 191 т.1), № РН-0000056 від 02.11.2017 на суму 80904,00 грн (а с. 193 т.1), № РН-0000057 від 02.11.2017 на суму 99776,30 грн (а с. 194 т.1), № РН-0000058 від 01.12.2017.2017 на суму 52278,00 грн (а с. 196 т.1), № РН-0000059 від 04.12.2017 на суму 60800,00 грн (а с. 197 т.1), № РН-0000060 від 06.12.2017 на суму 72200,00 грн (а с. 200 т.1), № РН-0000061 від 20.12.2017 на суму 75600,00 грн (а с. 202 т.1), № РН-0000062 від 25.12.2017 на суму 118500,00 грн (а с. 204 т.1), № РН-0000063 від 26.12.2017 на суму 115800,00 грн (а с. 206 т.1), № РН-0000006 від 07.02.2018 на суму 21600,00 грн (а с. 208 т.1), № РН-0000009 від 02.03.2018 на суму 39530,00 грн (а с. 211 т.1), № РН-0000012 від 15.03.2018 на суму 44000,00 грн (а с. 213 т.1), № РН-0000019 від 16.05.2018 на суму 59390,00 грн (а с. 215 т.1), № РН-0000021 від 30.05.2018 на суму 119496,00 грн (а с. 218 т.1), № РН-0000023 від 04.06.2018 на суму 22400,00 грн (а с. 220 т.1), № РН-0000026 від 02.07.2018 на суму 39000,00 грн (а с. 222 т.1), № РН-0000028 від 03.09.2018 на суму 120992,40 грн (а с. 224 т.1), № РН-0000029 від 01.10.2018 на суму 56905,00 грн (а с. 226 т.1), № РН-0000040 від 12.10.2018 на суму 62351,50 грн (а с. 229 т.1), № РН-0000042 від 23.10.2018 на суму 63760,00 грн (а с. 231 т.1), № РН-0000001 від 30.01.2019 на суму 17540,00 грн (а с. 233 т.1), № РН-0000002 від 31.01.2019 на суму 38360,00 грн (а с. 235 т.1), № РН-0000003 від 08.02.2019 на суму 40200,00 грн (а с. 237 т.1);

товарно-транспортних накладних: ТНТ№ від 03.08.2017 (а.с.174 т.1), ТНТ№ від 31.08.2017 (а.с.176 т.1), ТНТ№ від 18.09.2017 (а.с.178 т.1), ТНТ№ від 21.09.2017 (а.с.180 т.1), ТНТ№ від 10.10.2017 (а.с.182 т.1), ТНТ№ від 19.10.2017 (а.с.184 т.1), ТНТ№ від 24.10.2017 (а.с.186 т.1), ТНТ№ від 27.10.2017 (а.с.188 т.1), ТНТ№ від 30.10.2017 (а.с.190 т.1), ТНТ№ від 01.11.2017 (а.с.192 т.1), ТНТ№ від 02.11.2017 (а.с.195 т.1), ТНТ№ від 01.12.2017 (а.с.197 т.1), ТНТ№ від 04.12.2017 (а.с.199 т.1), ТНТ№ від 06.12.2017 (а.с.201 т.1), ТНТ№5 від 20.12.2017 (а.с.203 т.1), ТНТ№6 від 25.12.2017 (а.с.205 т.1), ТНТ№ від 26.12.2017 (а.с.207 т.1), ТНТ№ від 07.02.2018 (а.с.210 т.1), ТНТ№ від 02.03.2018 (а.с.212 т.1), ТНТ№ від 15.03.2018 (а.с.214 т.1), ТНТ№ від 16.05.2018 (а.с.217 т.1), ТНТ№ від 30.05.2018 (а.с.219 т.1), ТНТ№ від 04.06.2018 (а.с.221 т.1), ТНТ№ від 02.07.2018 (а.с.223 т.1), ТНТ№ від 03.09.2018 (а.с.225 т.1), ТНТ№ від 01.10.2018 (а.с.228 т.1), ТНТ№ від 12.10.2018 (а.с.230 т.1), ТНТ№ від 23.10.2018 (а.с.232 т.1), ТНТ№ від 30.01.2019 (а.с.234 т.1), ТНТ№ від 31.01.2019 (а.с.236 т.1), ТНТ№ від 08.02.2019 (а.с.238 т.1);

- оборотно - сальдових відомостей по рахунку 3711 та 631.

Проте відповідач стверджує, що позивачем не надано документи, які б підтверджували походження товару (сертифікати якості тощо), документи складського обліку, акти на внутрішнє переміщення товарів, документи які б підтверджували використання придбаних товарів в господарській діяльності та інші.

В ході проведення перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_3 . серед іншого оформлено документи на постачання заготовок для виготовлення піддонів, піддонів, обрізок дошки відповідно до видаткових накладних, перелік яких наведено на сторінках 14-15 акту перевірки (а.с. 42-43 т.1).

В ході проведення обстеження приміщень складено акт обстеження від 24.06.2019 (Далі-обстеження), в якому вказано, що висота одного піддона становить 0,1 м, отже об`єм 1 піддона становить: піддон 52*70 - 0,52м*0.7м*0,1м = 0,04 м.куб. піддон 650*910 - 0,65м*0,91 м*0,1м = 0,06 м.куб. піддон 710*1000 - 0,71м*1м*0,1м = 0,07 м.куб. піддон полегшений 1200*800- 1,2м*0,8м*0,1м = 0,1 м.куб.

Транспортування вищенаведених товарів документально підтверджено ТТН, перелік яких наводиться сторінка 17-18 акту перевірки (а.с.45-46 т.1).

Також в ході обстеження встановлено, що автомобілі: ГАЗ-33076 д/н НОМЕР_12 має об`єм кузова 14 м.куб = (4м*2 м*1,75м), ГАЗ -33023 (газель) д/н НОМЕР_6 - має об`єм кузова 10,8 м.куб = (Зм*2м*1,8м).

Відповідач зазначає, що враховуючи об`єм кузова транспортних засобів, зазначених в ТТН, не підтверджується транспортування по наступних ТТН, перелік яких наведено на сторінці 19 Акту перевірки ( а.с. 47 т.1).

Крім того, згідно наданих на перевірку документів, а саме: видаткових накладних, договору поставки встановлено, що ФОП ОСОБА_3. використовує печатку проте в наданих на перевірку ТТН відсутня печатка ФОП ОСОБА_3 в графі «Здав» (відповідальна особа вантажовідправника).

Також в наданих для перевірки ТТН не зазначена повна адреса місць: завантаження та розвантаження товару(зазначено лише назва міста (селища) тощо.

У зв`язку з вищевикладеним ГУ ДФС в акті перевірки зазначає, що неможливо підтвердити реальність поставки товарів від ФОП ОСОБА_3 до ТОВ «Промсервіс», в результаті чого завищено витрати всього в сумі 758100 грн, в тому числі за 9 місяців. 2017 року. у сумі 152000 грн, за 2017 рік. у сумі 439000 грн, за 1 півріччя 2018 року у сумі 119500 грн, за 9 місяців. 2018 року. у сумі 240500 грн, за 2018 рік в сумі 240500 грн, за 1 квартал 2019 року в сумі 78600 грн.

Також ТОВ «Промсервіс» мало взаємовідносини з ФОП ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_7 ) на суму 837990,80 грн, в тому числі за 2016 рік в сумі 36229 грн, за 2017 рік в сумі 801761,80 грн.

Згідно даних АІС «Податковий Блок» ФОП ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУ ДФС у Чернігівській області (м. Ніжин), має вид діяльності 46-73-оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, здійснює господарську діяльність. Є платником єдиного податку другої групи, не є платником ПДВ. ФОП ОСОБА_2 має стан - 11 (припинено, але не знято з обліку, КОР не пусті), наймані працівники та основні засоби для здійснення господарської діяльності відсутні.

Між ТОВ «Промсервіс» (Покупець) та ФОП ОСОБА_2 (Постачальник) укладено договір поставки товару № 06/10/2016 від 06.10.2016 ( а.с. 64 т.2), згідно умов якого Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, передавати у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати цей товар. Транспортні та інші витрати, пов`язані з поставкою, несе Постачальник. Покупець оплачує товар за ціною, що вказується у видаткових накладних тощо. Оплата проводилась у безготівковій формі через розрахунковий рахунок ПАТ «Кредобанк».

На підтвердження вказаних господарських операцій позивачем ГУ ДФС у Чернігівській області та суду надано копії:

- договору поставки (а.с.64 т.2);

- накладних: №1 від 01.12.2016 на суму 23400,00 грн (а.с.65 т.2), №2 від 07.12.2016 на суму 12829,00 грн (а.с.67 т.2), № 2 від 10.01.2017 на суму 36600,00 грн (а.с.69 т.2), № 3 від 01.02.2017 на суму 29600,00 грн (а.с.71 т.2), № 5 від 24.02.2017 на суму 57750,00 грн (а.с.73 т.2), № 6 від 01.03.2017 на суму 31848,00 грн (а.с.75т.2), № 7 від 14.03.2017 на суму 67000,00 грн (а.с.77 т.2), № 8 від 23.03.2017 на суму 73173,60 грн (а.с.79 т.2), № 9від 03.04.2017 на суму 19164,00 грн (а.с.81 т.2), № 10 від 20.04.2017 на суму 15845,00 грн (а.с.83 т.2), № 11 від 20.04.2017 на суму 78250,00 грн (а.с.84 т.2), № 12від 04.05.2017 на суму 26779,00 грн (а.с.86 т.2), № 16 від 22.05.2017 на суму 32952,00 грн (а.с.88 т.2), № 17 від 23.05.2017 на суму 80637,00 грн (а.с.90 т.2), № 23 від 19.06.2017 на суму 18000,00 грн (а.с.92 т.2), № 24 від 21.06.2017 на суму 22600,00 грн (а.с.94 т.2), № 26 від 27.06.2017 на суму 5922,00 грн (а.с.96 т.2), № 27 від 27.06.2017 на суму 84077,70 грн (а.с.97 т.2), № 28 від 13.07.2017 на суму 77030,10 грн (а.с.99 т.2), № 32 від 18.07.2017 на суму 16969,00 грн (а.с.101 т.2), № 36 від 25.07.2017 на суму 27602,00 грн (а.с.103 т.2);

- товарно-транспортних накладних: ТНТ№ від 01.12.2016 (а.с.66 т.2), ТНТ№ від 07.12.2016 (а.с.68 т.2), ТНТ№ від 10.01.2017 (а.с.70 т.2), ТНТ№ від 01.02.2017 (а.с.72 т.2), ТНТ№ від 24.02.2017 (а.с.74 т.2), ТНТ№ від 01.03.2017 (а.с.76 т.2), ТНТ№ від 14.03.2017 (а.с.78 т.2), ТНТ№ від 23.03.2017 (а.с.80 т.2), ТНТ№ від 03.04.2017 (а.с.81 т.2), ТНТ№ від 20.04.2017 (а.с.85 т.2), ТНТ№2 від 04.05.2017 (а.с.87 т.2), ТНТ№ від 22.05.2017 (а.с.89 т.2), ТНТ№ від 23.05.2017 (а.с.91 т.2), ТНТ№ від 19.06.2017 (а.с.93 т.2), ТНТ№ від 21.06.2017 (а.с.95 т.2), ТНТ№ від 27.06.2017 (а.с.98 т.2), ТНТ№ від 13.07.2017 (а.с.100 т.2), ТНТ№ від 18.07.2017 (а.с.102 т.2), ТНТ№ від 25.07.2017 (а.с.104 т.2),

- оборотно-сальдових відомостей по рахунку 3711 та 631.

Проте, за висновком відповідача, позивачем не надано документи, які б підтверджували походження товару (сертифікати якості тощо), документи складського обліку, акти на внутрішнє переміщення товарів, документи які б підтверджували використання придбаних товарів в господарській діяльності та інші.

В ході проведення перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_2 серед іншого оформлено документи на постачання заготовок для виготовлення піддонів, піддонів, обрізок дошки відповідно до видаткових накладних перелік яких наведено на сторінки 21-23 акту перевірки ( а.с. 49-51 т.1).

В ході проведення обстеження приміщень, яке проводилось 24.06.2019р. (акт обстеження від 24.06.2019р. (Далі-обстеження) встановлено, що висота одного піддона становить 0,1 м, отже об`єм 1 піддона становить: піддон 52*70 - 0,52м*0,7м*0,1м = 0,04 м.куб. піддон 650*910 - 0,65м*0,91м*0,1м = 0,06 м.куб. піддон 710*1000 - 0,71м*1м*0,1м = 0,07 м.куб. піддон полегшений 1200*800- 1,2м*0,8м*0,1м = 0,1 м.куб.

Транспортування вищенаведених товарів документально оформлено відповідно до наступних ТТН, перелік яких наведено на сторінки 26-27 акту перевірки (а.с.54-55 т.1).

Також в ході обстеження встановлено, що автомобіль марки Газ-33076 д/н НОМЕР_12 має об`єм кузова 14 м.куб = (4м*2 м* 1.75м), автомобіль марки ГАЗ -33023 (газель) д/н НОМЕР_6 - має об`єм кузова 10,8 м.куб = (Зм*2м*1,8м).

Відповідач зазначає, що враховуючи об`єм кузова транспортних засобів, зазначених в ТТН, не підтверджується транспортування по наступних ТТН, перелік яких наведено на сторінки 28-29 акту перевірки (а.с. 56-57 т.1). Оскільки вищенаведені транспортні засоби не могли перевезти вищенаведені товари в зазначеному обсязі, то неможливо підтвердити факт поставки товарів від ФОП ОСОБА_2 .

Крім того згідно наданих на перевірку документів, а саме: накладних встановлено, що ФОП ОСОБА_2 використовує печатку проте в наданих на перевірку ТТН відсутня печатка ФОП ОСОБА_2 в графі «Здав» (відповідальна особа вантажовідправника).

Також в наданих для перевірки ТТН не зазначена повна адреса місць: завантаження та розвантаження товару(зазначено лише назва міста (селища) тощо.

У зв`язку з вищевикладеним ГУ ДФС у Чернігівській області вважає, що неможливо підтвердити реальність поставки товарів від ФОП ОСОБА_2 до ТОВ «Промсервіс», в результаті чого завищено витрати всього в сумі 838000 грн в т.ч. за 2016 рік у сумі 36000 грн, за 1 квартал 2017 року у сумі 296000 грн, за 1 півріччя 2017 року у сумі 680000 грн, за 9 місяців 2017 року в сумі 802000 грн.

Суд відхиляє вказані висновки податкового органу з огляду на таке.

Так, з матеріалів справи видно, що ТОВ «Промсервіс» здійснювало транспортування придбаних у ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3. товарів власним транспортними засобами: марки ГАЗ-33076 д/н НОМЕР_12 має об`єм кузова 14 м.куб = (4м*2 м*1,75м), марки ГАЗ -33023 (газель) д/н НОМЕР_6 - має об`єм кузова 10,8 м.куб = (Зм*2м*1,8м) марки Опель Віваро д/н НОМЕР_8 , ( а.с.185-187 т.4), які перебувають в оренді позивача на підставі договорів:

- укладеного між ОСОБА_9 та ТОВ «Промсервіс» на оренду автомобіля ГАЗ -33023 (газель) д/н НОМЕР_6 , належного орендодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_9 ,строком дії договору 5 років, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко С.М. від 30.11.2017 за реєстровим номером 1969( а.с. 188 т.4);

- укладеного між ОСОБА_9 та ТОВ «Промсервіс» на оренду Опель Віваро д/н НОМЕР_8 , належного орендодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_10 , строком дії договору 5 років, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Костенко І.М. від 16.11.2014 за реєстровим номером 1319 (а.с.189-191 т.4).

Виходячи з Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Мінтрансу від 14.10.1997 р. № 363, а також Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затверджених постановою КМУ від 25.02.2009 р. № 207. товарно-транспортна накладна (ТТН) обов`язково повинна оформлятися, якщо перевезення вантажу здійснюється автомобільним транспортом на договірних умовах (тобто коли є послуга перевезення вантажу).

Отже, ТТН підтверджує факт надання послуг з перевезення товарів (якщо таке перевезення здійснюється на договірних умовах), документує рух матеріальних цінностей та є одним із доказів реальності здійснення господарської операції з постачання товарів.

Тому питання щодо наявності ТТН, а також правильності її оформлення має оцінюватися в сукупності з іншими документами, створеними в процесі здійснення господарської операції.

Якщо перевезення здійснюється для власних потреб власним транспортом - ТТН не потрібна (п. 2 Переліку № 207).

Як видно з матеріалів справи, перевезення товару (поліпропілену вторинного, піддонів, заготівки для виготовлення піддонів) здійснювалось транспортом, який знаходиться в оренді позивача, тому оформлення ТТН не є обов`язковим.

Рух коштів за придбані товари та первинні документи на їх підтвердження надані під час перевірки податковому органу, зауважень в акті перевірки не зазначено.

Системний аналіз матеріалів цієї справи дозволяє суду дійти висновку, що попри відсутність певних реквізитів у ТТН, реальність здійснених позивачем операцій з придбання товару не викликає ґрунтовних сумнівів.

Щодо висновків відповідача про неправомірне віднесення позивачем витрат, то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки поліпропілен вторинний, придбаний у ФОП ОСОБА_1 . використовувався у власному виробництві; піддони, придбані у ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 . продавались організаціям на території України, а заготівка для виготовлення піддонів експортовані за зовнішньоекономічною діяльністю, зауважень до документів по яким відповідачем в акті перевірки не зазначено.

З наданих позивачем первинних документів видно фактичних рух активів, зміна у власному капіталі по зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю.

Отже, позивачем підтверджено первинними документами здійснення господарських операцій по вказаним контрагентам. Зазначені документи у сукупності містять всі необхідні реквізити, відповідають вимогам до первинних документів, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в повній мірі підтверджують здійснення позивачем господарських операцій в межах власної господарської діяльності, дозволяють ідентифікувати контрагента і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Безпідставними є і посилання контролюючого органу на відсутність певних реквізитів у товарно-транспортних накладних за спірними господарськими операціями, оскільки, наявність транспортних документів на перевезення товарно-матеріальних цінностей не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договором поставки. Товарно-транспортні накладні є доказом факту перевезення (переміщення) товару.

Така позиція позивача підтверджується і судовою практикою Верховного Суду. постанова від 16.04.2019 у справі № 804/5465/16

Крім того, судом встановлено, що фактична поставку товару здійснювалась позивачем транспортними засобами, що знаходяться в оренді, копії свідоцтва про реєстрації транспортних засобів та договори оренди містяться в матеріалах справи (а.с. 185-190 т.4).

Отже, фактичні обставини об`єктивно засвідчують правомірність витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів.

Враховуючи викладене, висновки податкового органу про вчинення позивачем порушень податкового законодавства, щодо заниження податку на прибуток за період, що перевірявся, мають характер припущень та є необґрунтованими, а відтак, не можуть бути покладені в основу спірного податкового повідомлення-рішення.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що платником податків не було відображено у податковому обліку та задекларовано отриманий прибуток, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, Підприємство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.

У ході розгляду справи судом надано оцінку доказам у їх сукупності з дотриманням норм статей 72-74 КАС України та іншим обставинам, що спростовують позицію контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо формування об`єкту оподаткування податком на прибуток.

Так, судом досліджено первинні документи, які згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, є підставою для податкового обліку та які містять відомості, що у повній мірі відображають суть господарських операцій та підтверджують їх фактичне здійснення.

Суд зазначає, що контролюючим органом всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та надано належних доказів, які б спростували доводи позивача.

Враховуючи вищевикладене, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення рішення від 08.08.2019 № 0 є протиправним, тому підлягає скасування, а позов - задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст 139 КАС України судові витрати підлягають стягненню з ГУ ДФС у Чернігівській області.

Так, позивачем сплачений судовий збір в розмірі 11339,62 грн, згідно платіжного доручення від 21.08.2019 № 9298, який за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Чернігівській області підлягає стягненню на користь ТОВ «Промсервіс».

Також позивачем понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн, що підтверджується платіжним доручення від 12.09.2019 № 9535 та рахунком фактурою від 05.09.2019 № 11 ( а.с. 204-205 т.4).

Пунктом 1 ч.3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами 1,7 ст. 139 КАС визначено та зобов`язано, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому суд установив, що у даній справі надавалися адвокатські послуги у формі: участі в судових засіданнях, підготовці та направленні позову. Вартість правової (правничої) допомоги, наданої адвокатом у межах судової справи, склала 8000,00 грн, що підтверджується платіжним доручення від 12.09.2019 № 9535, та рахунком фактурою від 05.09.2019 № 11 (а.с. 204-205 т.4).

Представництво інтересів позивача здійснювалося у даній справі на підставі договору від 21.08.19 №11 ( а.с. 22-26 т. 1) та ордеру від 23.08.2019 (а.с. 28. т.1)

Отже, судові витрати підтверджуються належними доказами, тому суд дійшов висновку стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промсервіс» 11339,62 грн судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення від 21.08.2019 № 9298, та 8000,00 грн витрат на правову допомогу, сплачених згідно платіжного доручення від 12.09.2019 № 9535.

Керуючись ст. 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 08.08.2019 № 0.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ''Промсервіс'' 11339,62 грн (одинадцять тисяч триста тридцять дев`ять грн) 62 коп. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення від 21.08.2019 № 9298, та 8000,00 грн(вісім тисяч) грн витрат на правову допомогу, сплачених згідно платіжного доручення від 12.09.2019 № 9535.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ''Промсервіс'', вул.Шевченка, буд.20-Н,с.Новоселівка,Чернігівський район, Чернігівська область,15502, .

Відповідач: Головне управління ДФС у Чернігівській області, вул.Реміснича, буд.11,м.Чернігів,14000, .

Дата складення повного рішення суду - 24.10.2019.

Суддя І.І.Соломко