Справа № 619/2672/19
Суддя: Калиновська Л. В.
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №619/2672/19
провадження №2-а/619/61/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2019 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Калиновської Л.В., за участю секретаря судового засідання Булах С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 4 роти 3 батальону УПП в Одеській ДПП лейтенанта поліції Пересулько Сергія Олеговича, третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області із позовною заявою до Інспектора 4 роти 3 батальону УПП в Одеській ДПП лейтенанта поліції Пересулько Сергія Олеговича про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 06 серпня 2019 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 05.07.2019 року його зупинив інспектор поліції та склав відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 №579767 за ч.6 ст.121 КУпАП України, та застосував адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. Згідно постанови, 05.07.2019 15-50 год., ОСОБА_1 керував автомобілем FORD FUSION номер НОМЕР_1 на об?їздній дорозі на 15 км Одеської області и не мав дозволу зареєстрованого у встановленому законом порядку. З даною постановою серія позивач не згоден, вважає незаконною, оскільки вона не містить жодних доказів факту правопорушення правил дорожнього руху.
Від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач - Інспектор 4 роти 3 батальону УПП в Одеській ДПП лейтенант поліції Пересулько Сергій Олегович, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Представником третьої особи Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Гузенко А.М. до суду надані письмові пояснення, відповідно до яких було зазначено, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП. Інспектор мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, розгляду справи на місці вчинення правопорушення, ним дотримана процедура розгляду справи, постанова серії ДП18 № 579767 від 05.07.2019 обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Просили у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, оскільки доводи позивача щодо необхідності скасування постанови є безпідставними та необґрунтованим.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 05.07.2019 року інспектор 4 роти 3 батальону УПП в Одеській ДПП лейтенант поліції Пересулько Сергій Олегович виніс постанову серії ДП18 №579767 від 05.07.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 . Зі змісту постанови вбачається, що 05.07.2019 о 15:40 год. водій ОСОБА_1 в Одеській області, об?їздна дорога 15 км, керував автомобілем FORD FUSION номер НОМЕР_1 , який був не зареєстрований в установленому законом порядку, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП.
Частина 6 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, пунктами 47, 48, 49 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ №1388 від 07.09.1998 р. встановлено, що на транспортні засоби, що доставляються своїм ходом до місця державної реєстрації з підприємств-виробників, авторемонтних підприємств, торговельних організацій, з-за кордону, а також на зняті з обліку транспортні засоби видаються номерні знаки для разових поїздок строком на два місяці. Відмітка про видачу номерних знаків для разових поїздок робиться в реєстраційних документах або в документах, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів. Підприємствам-виробникам, які здійснюють перегін транспортних засобів до їх одержувачів, видаються номерні знаки для разових поїздок. У супровідних документах зазначених підприємств робиться відмітка "перегін" і зазначаються такі номерні знаки.
Позивачем не надано суду доказів про існування вказаних номерних знаків на авто, яким він керував.
Відповідно ч.1 ст.37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих транспортних засобів, з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів.
Відповідно до п.2.9.в) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Що стосується доводів позивача, про те, що з боку посадової особу не було складено протокол про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.
За змістом положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частинами першою-третьою, п`ятою-шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою-третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1-126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
У відповідності до вимог частини третьої статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.
Частина друга статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Відповідно на ці правовідносини поширюється положення частини четвертої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.
Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Статтею ст. 251 КпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.
Відповідно до вимог ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Крім того, статтею 160 КАС України встановлено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов 'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.
Проте, в обґрунтування поданого позову позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт порушення ЗУ «Про дорожній рух».
Відповідно до ч. 1 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема залишити рішення суб?єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №579767 від 05.07.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП.
На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 160, 16,1 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 4 роти 3 батальону УПП в Одеській ДПП лейтенанта поліції Пересулько Сергія Олеговича, третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.
Постанову серії ДП18 № 579767 від 05.07.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП - залишити без змін.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л. В. Калиновська