Справа № 324/1383/19
Суддя: Кацаренко І. О.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 324/1383/19
Провадження № 2-а/324/21/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О., за участю секретаря судового засідання Божко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Пологи адміністративний позов ОСОБА_1 до командира взводу №3 роти №2 другого батальйону УПП ДПП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Петрів Олександра Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу,

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу, в обґрунтування якого зазначив, що 10 серпня 2019 року відносно нього командиром взводу №3 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції ДПП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Петрів О.Ю. (надалі - відповідач) була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №589484 про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 255 грн., відповідно до якої ОСОБА_1 10 серпня 2019 року о 18 годині 39 хвилин в м.Запоріжжя, Шевченківський район, вул.Вороніна,18 перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті більш ніж на 20 км/год., рухався зі швидкістю 83 км/год. Швидкість вимірювалась Трюкам ТС 000549, чим порушив п.12.4 ПДР України.

Із вказаною постановою ОСОБА_1 не згоден та вважає її незаконною, оскільки вищевказані правила дорожнього руху він не порушував, по вул.Вороніна в м.Запоріжжя 10 серпня 2019 року о 18.39 годині він не рухався. Натомість позивач рухався по автомагістралі Харків-Сімферополь, що є паралельною вищезазначеній адресі.

ОСОБА_1 зауважує, що згідно ст.258 КУпАП працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст.283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи. Фактично, розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливив виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин відповідної справи. Постанова серії ДПО18 №589484 від 10 серпня 2019 року не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 вказує, що вимірювання швидкості руху його автомобіля проводилося за допомогою «Вимірювача швидкості автотранспортних засобів лазерний LТІ 20/20 ТruСАМ», який є виключеним з Державного реєстру та є не чинним з 02 листопада 2015 року. Таким чином, ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову командира взводу №3 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції ДПП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Петрів О.Ю. серії ДПО18 №589484 від 10 серпня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2019 року було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання на 23 серпня 2019 року на 11.00 годину, яке було відкладено до 07 жовтня на 14.00 годину у зв`язку з неявкою учасників справи.

11 вересня 2019 року відповідач Петрів О.Ю. надіслав до суду відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 та клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, яке було задоволено ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2019 року.

У своєму відзиві від 11 вересня 2019 року Петрів О.Ю. , зокрема, зазначив, що під час несення служби в м.Запоріжжя 10 серпня 2019 року ним за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу Ford Fiesta з номерним знаком НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 83 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху у населеному пункті на 33 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України. Оскільки правопорушення мало місце, Петрів О.Ю. зупинив автомобіль під керуванням позивача, представившись згідно ч.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», оголосив причину звернення, а саме те, що водій порушив вимоги ПДР України.

Позивач, посилаючись на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, також стверджує, що відповідач не мав права приймати постанову про притягнення його до адміністративно відповідальності на місці вчинення правопорушення. Проте, з 08 серпня 2015 року набрав чинності Закон України № 596-VІІІ від 14 липня 2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (ст.222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (ст.276 КУпАП). Наведеним вище Законом України № 596-VІІІ від 14 липня 2015 року внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Слід також зазначити, що Законом №596-VІІІ від 14 липня 2015 року законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження.

З приводу твердження позивача, що тип засобу вимірювальної техніки Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LТІ 20/20 ТruСАМ був виключений з Державного реєстру, зазначає, що дійсно, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 листопада 2015 року №1362 ТruСАМ був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. Однак, засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту виключення їх із вказаного Державного реєстру, дозволяється застосовувати, оскільки в даному випадку закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Також необхідно зауважити, що відповідно до п.3 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 липня 2016 року №1161, який є чинним, зберігання інформації про затверджені типи засобів вимірювальної техніки, унесені в установленому порядку до набрання чинності Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та ведення вказаного реєстру, здійснювалося до 01 січня 2019 року. При цьому, прилад ТruСАМ було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно, його подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства. Наразі єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які вже введено в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки. В свою чергу, відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/13806, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 13 листопада 2018 року та чинного до 13 листопада 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТruСАМ LТІ 20/20 №ТС000549 є придатним до застосування.

Також відповідач зазначає, що позиція щодо правомірності використання поліцією лазерних вимірювачів швидкості TruCAM та належності доказів, отриманих з цих пристроїв, була застосована у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2019 року у справі №359/9278/18 та у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року у справі №857/874/19. Таким чином, обставини, на які вказує Позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях, у зв`язку з чим просять відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив позов розглянути у його відсутність, оскільки він перебуває за межами міста, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач до суду не з`явився, з додатковими заявами не звертався.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Малія О.М . судове засідання просив провести без фіксування процесу технічними засобами, у задоволенні позову ОСОБА_1 просив відмовити з підстав, викладених у відзиві відповідача на позовну заяву.

Відповідно до ст.229 КАСУ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи і проаналізувавши доводи позивача, позицію відповідача та третьої особи, відповідні положення Правил дорожнього руху України, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 10 серпня 2019 року командиром взводу №3 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції ДПП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Петрів О.Ю. відносно позивача було складено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №589484.

Відповідно до постанови, 10 серпня 2019 року о 18 годині 39 хвилин в м.Запоріжжя, Шевченківський район, вул.Вороніна,18 водій ОСОБА_1 перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті більш ніж на 20 км/год., оскільки рухався зі швидкістю 83 км/год. Швидкість вимірювалась Трюкам ТС 000549, чим порушив п.12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. До позивача було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмір 255 грн.

Відповідно до 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП настає у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідач правильно дійшов висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доводи позивача про те, що він не вчиняв вказаного правопорушення, спростовуються відеозаписом, наданим відповідачем, з якого вбачається, що позивач рухався у межах міста Запоріжжя, а не по автомагістралі.

10 серпня 2019 року на підставі наявних доказів командиром взводу №3 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції ДПП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Петрів О.Ю. було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП і накладено мінімальне стягнення передбачене санкцією статті у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

У відповідності до ст.ст.213, 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до вимог ст.217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Згідно з вимогами ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що при винесенні постанови порушень діючого законодавства з боку працівника поліції допущено не було, постанова відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Враховуючи наведене позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.6-9, 244-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Залишити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №589484 від 10 серпня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ст.122 ч.1 КУпАП без змін, а позовну заяву без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Пологівський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Кацаренко І.О.