Справа № 640/9127/19
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 жовтня 2019 року № 640/9127/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шевченко Н.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-господарський центр «Піраміда» до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-господарський центр «Піраміда» (далі по тексту - позивач, ТОВ «ВГЦ «Піраміда») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі по тексту - відповідач 1, ГУ ДФС у Львівській області), Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач 2, ДФС України), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 07.02.2019 № та № , а також рішення ДФС України від 22.04.2019 № 18876/6/99-99-11-06-01-25.

Вимоги адміністративного позову обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті відповідачем 1 з порушенням процедури встановленої для їх прийняття, а також за відсутності достатнього обсягу доказової інформації та встановленого факту податкового порушення відображених в акті перевірки.

У свою чергу, рішення ДФС України від 22.04.2019 №18876/6/99-99-11-06-01-25 не відповідає вимогам встановленим діючим законодавством України та фактично є похідним від вказаних вище податкових повідомлень-рішень, та з огляду на протиправність останніх також підлягає скасуванню, як протиправне.

Уповноважений представник позивача в судове засідання 18.07.2019 прибув, однак у судове засідання 19.09.2019 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Разом з цим, представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, відзивів на позовну заяву по даній справі також не надсилали.

Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки (п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України).

Таким чином, з урахуванням повторної неявки представників відповідачів у судові засідання, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторони відповідача, що, відповідно, не перешкоджає розгляду справи по суті згідно ч.ч. 1, 3 ст. 205 КАС України.

З урахуванням чого, адміністративна справа відповідно до ч. 3 ст. 194 та ч. 9 ст. 205 КАС України розглядається у порядку письмового провадження.

Вивчивши подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-господарський центр «Піраміда», , зареєстровано як юридична особа 30.09.2005, номер запису про державну реєстрацію: 1 007502 .

Як убачається з матеріалів справи, 31.01.2019, ТОВ «ВГЦ «Піраміда» отримано поштою акт ГУ ДФС у Львівській області від 25.01.2019 №25/13821804 «Про результати камеральної перевірки своєчасності сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання до бюджету ТОВ «ВГЦ «ПІРАМІДА».

Ознайомившись із вказаним актом перевірки, ТОВ «ВГЦ «Піраміда» 14.02.2019 направлено на адресу ГУ ДФС у Львівській області заперечення на акт ГУ ДФС у Львівській області від 25.01.2019 №25/13821804.

13.02.2019 на адресу ТОВ «ВГЦ «Піраміда» надійшли податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області № від 07.02.2019 та № від 07.02.2019.

Зі змісту вказаних вище рішень убачається, що ГУ ДФС у Львівській області, відповідно до акту №25/52.12/13821804 від 25.01.2019 встановлено порушення позивачем строків сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств.

26.02.2019 ТОВ «ВГЦ «Піраміда» подано до ДФС України скаргу №2602/5 від 26.02.2019 на податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області № від 07.02.2019 та № від 07.02.2019.

Листом ГУ ДФС у Львівській області від 28.02.2019 №10280/10/52.12-09 «Про внесення змін та доповнень до акту камеральної перевірки» ТОВ «ВГЦ «Піраміда» повідомлено про допущену податковим органом описку у номері акту перевірки та його подальше виправлення на №25/52.12/13821804. Також, даним листом контролюючим органом було внесено ще ряд доповнень в акт камеральної перевірки.

Листом від 28.02.2019 №10343/10/52.12-09 «Про результати розгляду заперечення» ГУ ДФС у Львівській області повідомило ТОВ «ВГЦ «Піраміда» про прийняття постійно діючою комісією з розгляду спірних питань ГУ ДФС у Львівській області рішення від 27.02.2019 про залишення без змін висновків акту перевірки з врахуванням листа від 28.02.2019 №10280/10/52.12-09, яким до відповідного акту внесено зміни та доповнення.

Рішенням ДФС України від 20.03.2019 №12915/6/99-99-11-06-01-25 строк розгляду вказаної вище скарги позивача №2602/5 від 26.02.2019 на податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області № від 07.02.2019 та № від 07.02.2019 продовжено до 28.04.2019 (включно).

25.04.2019 ТОВ «ВГЦ «Піраміда» отримано поштою рішення ДФС України №18876/6/99-99-11-06-01-25 від 22.04.2019, яким податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області № від 07.02.2019 та № від 07.02.2019 залишено без змін, а скаргу ТЗОВ «ВГЦ «ПІРАМІДА» - без задоволення.

Незгода позивача із вказаними вище податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДФС у Львівській області, а також з рішенням ДФС України зумовила його звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно із підпунктом 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пункту 76.3. статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Як убачається з акту перевірки, старшим державним ревізором інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Личаківського управління Головного управління ДФС у Львівській області на підставі підпункту 19-1.1. пункту 19.1 статті 19, підпункту 20.1.4. пункту 20.1. статті 20 розділу І Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями) і розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку ТОВ «ВГЦ «Піраміда» з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств та до вимог п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

Проведеною камеральною перевіркою встановлено порушення правил сплати (перерахування) податкового зобов`язання, зазначеного ТОВ «ВГЦ «Піраміда» у податковій декларації з податку на прибуток підприємства, чим порушено пункт 57.1 статті 57 глави 4 розділу ІІ Податкового кодексу України, а саме підприємством порушено термін сплати узгодженої суми податкового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств (код платежу 11021000) - із затримкою більше 30 календарних днів в сумі - 24 611 522,15 грн.

Відповідно перевіркою термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств встановлено порушення вимог пункту 57.1 статті 57 глави 4 розділу ІІ в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств.

Аналізуючи зміст вказаного вище акту перевірки суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів, складених за результатами податкових перевірок, як актів правозастосування (передумова для прийняття податкових повідомлень-рішень), є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто викладення податковим органом чітких та конкретних обставин встановлених за наслідками перевірки, а також переконливих і зрозумілих мотивів зроблених висновків.

Як убачається зі змісту оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, визначені у них порушення строків сплати позивачем сум грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств встановлені відповідно до вищевказаного акта перевірки.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 26.03.2019 по справі № 804/7803/14 дійшов до висновку, що акт складений за результатами податкової перевірки є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового законодавства на підставі якого виноситься податкове повідомлення-рішення. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26.02.2019 по справі № 2а/0470/2107/12, від 16.10.2018 по справі № П/811/3836/14 та від 28.08.2018 по справі № 808/7415/14.

З наведеного слідує, що саме акт перевірки є єдиним носієм доказової інформації, яким ГУ ДФС у Львівській області повинно було керуватися під час винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

Разом з тим, погоджуючись з доводами позивача викладеними у позовній заяві, суд зазначає, що у складеному ГУ ДФС у Львівській області акті перевірки є відсутнім визначення конкретної декларації з податку на прибуток підприємства, за якою ТОВ «ВГЦ «Піраміда» начебто порушено терміни виконання (сплати) своїх податкових зобов`язань, складові частини відповідного податкового боргу та граничні терміни його сплати.

Визначення податковим органом в акті перевірки лише загальної суми своєчасно не сплаченого податку на прибуток приватних підприємств, із вказівкою на затримку більше 30 календарних днів є підставою вважати, що за результатами камеральної перевірки позивача, ГУ ДФС у Львівській області не встановлено та документально не зафіксовано конкретну декларацію з податку на прибуток підприємства у якій платником податку начебто відображено зазначені вище податкові зобов`язання, період за який виник податковий борг, складові частини вказаних зобов`язань, строки їх граничного виконання (сплати) та фактичну кількість днів затримки.

На переконання суду, дані обставини не давали можливості контролюючому органу стверджувати про вчинення позивачем податкового правопорушення, на яке міститься посилання у відповідному акті камеральної перевірки.

Окремо суд зауважує, що з огляду на відсутність у акті перевірки достатнього обсягу вказаної вище доказової інформації є не зрозумілим, яким чином (та на підставі чого) ГУ ДФС у Львівській області в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях здійснено розрахунок відповідних штрафних санкцій (визначено складові податкових зобов`язань у конкретних сумах, вирахувано фактичну кількість днів затримки тощо).

Крім того, безпідставним є посилання ГУ ДФС у Львівській області у розрахунках штрафних санкцій до спірних податкових повідомлень-рішень на податкову декларацію з податку на прибуток підприємств № від 08.11.2018 та рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ по справі № 2а-10831/11/1370/2017 від 22.12.2017, вивчення (дослідження) яких взагалі жодним чином не відображено відповідачем 1 у відповідному акті перевірки.

З урахуванням наведених вище обставин, суд дійшов до висновку, що приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідач 1 керувався інформацією та документами, які не були досліджені контролюючим органом під час проведення відповідної камеральної перевірки позивача, що підтверджується не відображенням зазначених відомостей у складеному за результатами такої перевірки акті (як носії доказової інформації). При цьому, існування частини таких документів (рішення суду по справі № 2а-10831/11/1370/2017 від 22.12.2017) ГУ ДФС у Львівській області взагалі не доведено.

Крім того, як убачається зі змісту оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області № від 07.02.2019 контролюючим органом за затримку сплати позивачем грошового зобов`язання у розмірі 1 420 525,00 грн. з податку на прибуток приватних підприємств визначеного п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України на 28 календарних днів, накладено на останнього штраф у розмірі 142 052, 50 грн. (10%) відповідно до акта перевірки.

З огляду на вказане, суд звертає увагу, що проведеною камеральною перевіркою позивача встановлено порушення правил сплати (перерахування) податкового зобов`язання, зазначеного ТОВ «ВГЦ «Піраміда» у податковій декларації з податку на прибуток підприємства більше ніж на 30 календарних днів в сумі 24 611 522,15 грн.

Жодних інших порушень (у тому числі, в частині затримки сплати ТОВ «ВГЦ «Піраміда» податкових зобов`язань до 30 календарних днів), за які до позивача міг бути застосований штраф у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу за результатами вказаної камеральної перевірки ТОВ «ВГЦ «Піраміда», актом перевірки не зафіксовано.

Стосовно порушень відповідачем 1 процедури прийняття податкових повідомлень-рішень, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзаців 1, 3, 4 пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи норми податкового законодавства в частині, що стосується прийняття податкових повідомлень-рішень, суд дійшов до висновку, що такі рішення приймаються керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків.

Тобто, законодавством чітко визначено порядок, строки та підстави прийняття податкового повідомлення-рішення, за результатами перевірки діяльності платників податків, які оформлені відповідним актом та свідчать про порушення вимог законодавства.

Разом з тим, вказаної процедури при прийняті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Львівській області не дотримано.

Як убачається з матеріалів справи та зазначалося вище, акт ГУ ДФС у Львівській області від 25.01.2019 №25/13821804 «Про результати камеральної перевірки своєчасності сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання до бюджету ТОВ «ВГЦ «Піраміда» отриманий позивачем поштою 31.01.2019.

14.02.2019 ТОВ «ВГЦ «Піраміда» направлено на адресу ГУ ДФС у Львівській області заперечення на акт ГУ ДФС у Львівській області від 25.01.2019 №25/13821804.

Листом ГУ ДФС у Львівській області від 28.02.2019 №10280/10/52.12-09 «Про внесення змін та доповнень до акту камеральної перевірки» ТОВ «ВГЦ «Піраміда» повідомлено про допущену податковим органом описку у номері акту перевірки та його подальше виправлення на №25/52.12/13821804.

13.02.2019 на адресу позивача надійшли поштою податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області № від 07.02.2019 та № від 07.02.2019.

Як убачається зі змісту вказаних вище податкових повідомлень-рішень, відповідно до акта №25/52.12/.01.2019 встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств.

Разом з тим, оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені ГУ ДФС у Львівській області на сьомий день після отримання ТОВ «ВГЦ «Піраміда» акту перевірки та до спливу строку (10 робочих днів) для подачі позивачем заперечень проти висновків такого акта, що є порушенням пунктів 86.7, 86.8 статті 86 Податкового кодексу України.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.11.2018 по справі № 820/3682/17, від 20.11.2018 по справі №813/6456/15, від 15.01.2019 по справі № 826/3576/15, від 14.05.2019 по справі № 813/4241/16.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача щодо протиправності внесення ГУ ДФС у Львівській області змін до акту перевірки на підставі листа № 10280/10/52.12-09 від 28.02.2019, з огляду на наступне.

З матеріалів даної справи убачається, що листом від 28.02.2019 №10280/10/52.12-09 «Про внесення змін та доповнень до акту камеральної перевірки» ГУ ДФС у Львівській області повідомило ТОВ «ВГЦ «Піраміда» про внесення змін та доповнень до акту камеральної перевірки від 25.01.2019 № 25/13821804.

Зокрема, через допущену контролюючим органом описку, вказаним вище листом виправлено номер акту перевірки на № 25/52.12/13821804.

Крім того, відповідачем 1 листом від 28.02.2019 №10280/10/52.12-09 фактично встановлено нові обставини, зроблено нові розрахунки та відображено посилання на нові документи, не зафіксовані первинним актом перевірки.

Відповідно до пункту 86.2 статті 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Разом з тим, діючим законодавством України не передбачено повноважень податкового органу вносити зміни та доповнювати акт податкової перевірки (будь-якого виду) після закінчення перевірки та ознайомлення платника податків з таким актом.

Аналогічний висновок щодо відсутності у податкового органу можливості вносити зміни до акту податкової перевірки окремим листом викладений у постанові Верховного Суду від 08.08.2018 у справі № 820/4428/17.

Окремо, суд звертає увагу на ту обставину, що листом ГУ ДФС у Львівській області від 28.02.2019 №10280/10/52.12-09 «Про внесення змін та доповнень до акту камеральної перевірки», відповідачем 1 змінами до акту перевірки не виправлялися описки (за виключенням зміни номеру акту перевірки) чи арифметичні помилки, виявлені при його складанні, а фактично встановлено нові обставини, зроблено нові розрахунки та відображено посилання на нові документи, не зафіксовані первинним актом перевірки, що не передбачено положеннями чинного законодавства України.

Також, судом береться до уваги, що зміни до акту перевірки були внесені листом ГУ ДФС у Львівській області №10280/10/52.12-09 від 28.02.2019 не лише після закінчення проведення відповідної камеральної перевірки позивача, але і після винесення контролюючим органом за результатами такої перевірки оскаржуваних ППР.

Таким чином, наведені у листі ГУ ДФС у Львівській області №10280/10/52.12-09 від 28.02.2019 складові частини узгодженої суми податкового зобов`язання ТОВ «ВГЦ «Піраміда» за платежем податок на прибуток приватних підприємств (11 761 022 грн. + 12 997 554,14 грн. = 24 758 576,14), термін сплати яких порушено позивачем, у сумі не відповідають загальному розміру податкового боргу (24 611 522,15 грн.) визначеному контролюючим органом, як у вказаному вище листі, так і у відповідному акті перевірки.

Зазначені вище зміни та доповнення, внесені ГУ ДФС у Львівській області до акту перевірки на підставі листа №10280/10/52.12-09 від 28.02.2019 не можуть бути використані контролюючим органом на підтвердження законності прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з огляду на протиправність таких змін.

Аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку про протиправність винесення спірних податкових повідомлень-рішень та наявність підстав для їх скасування.

Стосовно визнання протиправним та скасування рішення ДФС України від 22.04.2019 № 18876/6/99-99-11-06-01-25, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 56.1 - 56.3 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарги на рішення державних податкових інспекцій подаються до контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів.

Скарги на рішення контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць подаються до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Приписи пункту 56.10 статті 56 Податкового кодексу України визначають, що рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.

Порядок оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами затверджений наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 № 916 (далі по тексту - Порядок №916).

Пунктом 1 розділу ІХ Порядку № 916, передбачено, що контролюючий орган у разі розгляду скарги перевіряє правомірність та обґрунтованість рішення, що оскаржується, та приймає рішення про результати розгляду скарги.

Згідно пункту 2 розділу ІХ Порядку №916, за результатами розгляду скарги контролюючий орган приймає одне з таких рішень: 1) повністю задовольняє скаргу платника податків та скасовує рішення контролюючого органу, яке оскаржується; 2) частково задовольняє скаргу платника податків та в окремій частині скасовує рішення контролюючого органу, яке оскаржується; 3) залишає скаргу без задоволення, а рішення контролюючого органу, яке оскаржується, без змін; 4) зменшує (збільшує) суму грошового зобов`язання.

При цьому, за правилами пункту 3 розділу ІХ Порядку №916, рішення про результати розгляду скарги складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

1) у вступній частині рішення зазначаються: найменування платника податків - юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податків; дата отримання скарги (дата і номер визначаються за даними реєстраційної картки або журналу реєстрації вхідної кореспонденції);

2) описова частина рішення має містити: дату і номер рішення контролюючого органу, яке було оскаржено платником податків; вимоги, зазначені у скарзі платника податків, та стислий зміст його позиції; стислий виклад обставин, встановлених перевіркою, та докази, на яких ґрунтуються висновки контролюючого органу;

3) у мотивувальній частині рішення вказуються: результати дослідження матеріалів скарги та обставини, з урахуванням яких приймається рішення; пропозиції (у разі наявності) представника центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, представника центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну регуляторну політику, представника Ради бізнес-омбудсмена; мотиви, з яких відхиляються вимоги чи заперечення платника податків, пропозиції центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, представника центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну регуляторну політику, представника Ради бізнес-омбудсмена, за умови, що такі пропозиції були надані контролюючому органу за 5 робочих днів до граничної дати прийняття рішення за скаргою платника податків; або мотиви, з яких висновки контролюючого органу, викладені в оскаржуваному рішенні, скасовуються повністю чи частково; посилання на норми Податкового кодексу України та інші нормативно-правові акти, якими обґрунтовано рішення про результати розгляду скарги;

4) у резолютивній частині рішення зазначається висновок про повне чи часткове задоволення скарги або про залишення скарги без задоволення.

У рішенні про результати розгляду скарги також зазначається про право особи, яка подала скаргу, у разі її незгоди з прийнятим рішенням оскаржити таке рішення до контролюючого органу вищого рівня у строки, визначені законодавством, або в судовому порядку.

Отже, мотивувальна частина рішення ДФС України має містити, зокрема, результати дослідження матеріалів скарги та обставини, з урахуванням яких приймається рішення; мотиви, з яких відхиляються вимоги чи заперечення платника податків, або мотиви, з яких висновки контролюючого органу, викладені в оскаржуваному рішенні, скасовуються повністю чи частково; посилання на норми Податкового кодексу України та інші нормативно-правові акти, якими обґрунтовано рішення про результати розгляду скарги.

Як установлено судом, не погоджуючись із прийнятими ГУ ДФС у Львівській області податковими повідомленнями-рішеннями № та № від 07.02.2019, користуючись своїм правом передбаченим ст. 56 Податкового кодексу України, 26.02.2019 ТОВ «ВГЦ «Піраміда», подано до Державної фіскальної служби України скаргу №2602/5 від 26.02.2019 на вказані вище податкові повідомлення-рішення.

22.04.2019 ДФС України прийнято рішення №18876/6/99-99-11-06-01-25, яким вказані податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області залишено без змін, а скаргу ТОВ «ВГЦ «Піраміда» - без задоволення.

Аналізуючи зміст оскаржуваного рішення ДФС України від 22.04.2019 №18876/6/99-99-11-06-01-25 суд дійшов висновку про відсутності у ньому обставин, на які посилалося ТОВ «ВГЦ «Піраміда» (мотиви їх відхилення тощо) у своїй скарзі, натомість оскаржуване рішення ДФС України містить в собі лише посилання на загальні норми Податкового кодексу України.

У даному контексті, важливо розуміти, що головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами владних повноважень, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, настанов для їх розв`язання що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 01.07.2003 вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки рішення ДФС України не відповідає зазначеним вище вимогам, суд дійшов висновку, щодо наявності правових підстав для визнання його протиправним та скасування.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача, згідно із якими, оскаржуване рішення ДФС України від 22.04.2019 №18876/6/99-99-11-06-01-25 фактично є похідним від прийнятих ГУ ДФС у Львівській області податкових повідомлень-рішень та з огляду на протиправність останніх також підлягає скасуванню, як протиправне.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Варто звернути увагу на те, що в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, на переконання суду, свою позицію не довів та не обґрунтував її.

Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Trofimchuk проти України», від 28.10.2010 № 4241/03 зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Крім того, судом враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов підлягає задоволенню, понесені позивачем судові витрати слід присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись статтями 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-господарський центр «Піраміда» до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 07.02.2019 №.

3. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 07.02.2019 № .

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 22.04.2019 № 18876/6/99-99-11-06-01-25.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-господарський центр «Піраміда» (79017, Львівська область, м. Львів, вул. Вахнянина, буд. 8 «А», ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 19 210,00 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35, ).

6. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-господарський центр «Піраміда» (79017, Львівська область, м. Львів, вул. Вахнянина, буд. 8 «А», ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-господарський центр «Піраміда» (79017, Львівська область, м. Львів, вул. Вахнянина, буд. 8 «А», ).

Відповідач 1: Головне управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35, ).

Відповідач 2: Державна фіскальна служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко