Справа № 160/5225/19
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2019 року Справа № 160/5225/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представників позивача Волнової Ю.М., Жемчужної О.В.
представника відповідача Безбабної М.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Державного підприємства "ПІДПРИЄМСТВО ДЕРЖАВНОЇ КРИМІНАЛЬНО-ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (№34)" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
Державне підприємство "ПІДПРИЄМСТВО ДЕРЖАВНОЇ КРИМІНАЛЬНО-ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ ("34)" (далі - ДП "ПІДПРИЄМСТВО ДЕРЖАВНОЇ КРИМІНАЛЬНО-ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (№34)", позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач), в якій позивач просить, з урахування уточненої позовної заяви:
Ухвалою суду від 11.06.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.
03.07.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 11.07.2019 року.
11.07.2019 року позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення доповнені вимогами про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо несписання безнадійного податкового боргу і пені та зобов`язання вчинити дії.
11.07.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 23.07.2019 року; 23.07.2019 року продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів та оголошено перерву до 03.09.2019 року; 03.09.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 13.09.2019 року; 13.09.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 25.09.2019 року.
За письмовою згодою учасників справи розгляд справи по суті відбувся 25.09.2019 року після закриття підготовчого провадження.
В судовому засіданні 25.09.2019 року представники позивача підтримали позов та просила суд задовольнити його повністю. Представник відповідача проти позову заперечувала та просила суд відмовити в його задоволенні.
Ухвалою суду від 25.09.2019 року позовну вимогу в частині визнання протиправною бездіяльності ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо несписання безнадійного податкового боргу ДП "ПІДПРИЄМСТВО ДЕРЖАВНОЇ КРИМІНАЛЬНО-ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (№34)" з податку на додану вартість на суму 583555 грн. та зобов`язання ГУ ДФС у Дніпропетровській області списати безнадійний податковий борг ДП "ПІДПРИЄМСТВО ДЕРЖАВНОЇ КРИМІНАЛЬНО-ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (№34)" з податку на додану вартість на суму 583555 грн., та пеню в сумі 167055,14 грн., нараховану на суму безнадійного податкового боргу, й здійснення відповідного коригування даних в ІПК з податку на додану вартість - залишено без розгляду.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01.04.2019 року на підставі підпункту 19-1.1.1 пункту 19.1 статті 19, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І Податкового кодексу України, у порядку підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та статті 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку ДП "ПІДПРИЄМСТВО ДЕРЖАВНОЇ КРИМІНАЛЬНО-ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (№34)" з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість за квітень 2015 року - липень 2015 року.
У висновках акту перевірки зазначено, що дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату ДП "ПІДПРИЄМСТВО ДЕРЖАВНОЇ КРИМІНАЛЬНО-ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (№34)" узгодженої суми податкового зобов`язання у зв`язку з несвоєчасним поданням платіжного доручення до установи банку.
В основу прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення контролюючим органом покладено висновок про несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, яка визначена позивачем самостійно у податкових деклараціях з податку на додану вартість, поданим позивачем до контролюючого органу:
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Пунктом 203.1 статті 203 ПК України (тут і надалі у редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 203.2 статті 203 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Статтею 126 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Відповідно до пункту 114.1 статті 114 ПК України граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 ПК України.
Згідно з пунктом 102.1 статті 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та (або) граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.
Таким чином, у відповідності до пункту 102.1 статті 102 ПК України, початок перебігу строку застосування штрафних санкцій пов`язаний фактично з днем порушення платником податків податкового законодавства, а пункт 126.1 статті 126 цього Кодексу диференціює розмір штрафу в залежності від кількості днів затримки сплати узгодженої суми податкового зобов`язання, перебіг строку давності для визначення суми податкового зобов`язання зі штрафу, передбаченого цією нормою, починається з дня, наступного за днем сплати узгодженої суми податкового зобов`язання. Строк давності для застосування штрафної санкції за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов`язання не може перевищувати 1095 днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та (або) граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.05.2018 року у справі №820/3544/17.
Як було встановлено судом, податкові декларації з податку на додану вартість було подано позивачем до контролюючого органу 19.05.2015 року, 17.06.2015 року, 10.07.2015 року, 20.08.2015 року.
Враховуючи вимоги пункту 102.1 статті 102 ПК України, відповідач мав право застосувати штрафну санкцію за несвоєчасну сплату платником податків узгодженої у вказаних деклараціях сум податкових зобов`язань не пізніше травня 2018 року, червня 2018 року, липня 2018 року, серпня 2018 року відповідно.
Як вже було встановлено, камеральна перевірка проведена 01.04.2019 року.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ДФС у Дніпропетровській області списати пеню в сумі 269024,02 грн, нараховану на суму безнадійного податкового боргу, й здійснення відповідного коригування даних в ІПК з податку на додану вартість, суд зазначає наступне.
Як вже було зазначено вище, ухвалою суду від 25.09.2019 року залишено без розгляду позов в частині вимог, зокрема, про зобов`язання ГУ ДФС у Дніпропетровській області списати пеню в сумі 167055,14 грн., нараховану на суму безнадійного податкового боргу, й здійснення відповідного коригування даних в ІПК з податку на додану вартість, у зв`язку з пропуском строку для звернення до суду без поважних причин.
З інтегрованої картки ДП "ПІДПРИЄМСТВО ДЕРЖАВНОЇ КРИМІНАЛЬНО-ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (№34)" видно, що контролюючим органом нараховано пеню за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань згідно податкових декларацій (а.с.193-195 т.1):
За приписами пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
З аналізу викладеної норми слідує, що у разі спливу 1095 днів з граничного строку сплати грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, в тому числі від нарахованої пені.
За наведених обставин, суд дійшов висновку, що нарахування пені у загальному розмірі 101968,88 грн. контролюючим органом здійснено у січні, лютому, березні, квітні 2019 року за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань згідно податкових декларацій, поданих позивачем у 2015 році, тобто після спливу 1095 днів.
Таким чином, в розумінні приписів статті 102 Податкового кодексу України, позивач звільнений від сплати нарахованої пені, відтак дії ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо нарахування пені у розмірі 101968,88 грн. є протиправними, а належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача здійснити відповідне коригування в ІПК з ПДВ.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З системного аналізу положень чинного законодавства України, та враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ДП "ПІДПРИЄМСТВО ДЕРЖАВНОЇ КРИМІНАЛЬНО-ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (№34)" підлягають задоволенню частково.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 3842 грн., що документально підтверджується платіжними дорученнями №371 від 23.05.2019 року, №453 від 09.07.2019 року.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1921 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо нарахування Державному підприємству "ПІДПРИЄМСТВО ДЕРЖАВНОЇ КРИМІНАЛЬНО-ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (№34)" пені з податку на додану вартість в сумі 101968 (сто одна тисяча дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 88 копійок та зобов`язати Головне управління ДФС у Дніпропетровській області здійснити відповідне коригування в ІПК з податку на додану вартість.
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Присудити на користь Державного підприємства "ПІДПРИЄМСТВО ДЕРЖАВНОЇ КРИМІНАЛЬНО-ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (№34)" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судові витрати у розмір 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 09 жовтня 2019 року у зв`язку з відпусткою судді.

Суддя М.В. Бондар