Справа № 234/9766/19
Суддя: Дюміна Н. О.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №243/9766/19
Номер провадження №2-а/243/116/2019
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«22» жовтня 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дюміної Н.О.

при секретарі Ревва Е.Г.

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Бахмутського відділу поліції Національної поліції в Донецькій області майор поліції Маліновського Геннадія Олексійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

04 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії ДП018 № 026333 від 20.05.2019 про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП. На обґрунтуваннях своїх доводів позивач заначив, що 20.05.2019 приблизно о 08 год.20 хв. він керував автомобілем ВАЗ 21063 по вул. Гончарова в м. Краматорськ та на вимогу працівника поліції зупинився. Підійшовши до автомобіля, співробітник поліції без пояснення причин зупинки запросив водійське посвідчення, реєстраційний талон на керований транспортний засіб, та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не порушував правил дорожнього руху, він вищевказані документи пред`являти відмовився і попросив поліцейського назвати причину зупинки та суть скоєного мною правопорушення. У відповідь він був притягнутий до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП і поліцейський виніс постанову серії ДП018 № 026333, про накладення відносно нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідачем відзив на позов не подано.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив позов задовольнити, на його обґрунтування навів доводи, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про час та дату проведення судового засідання 02 жовтня 2019 року в залу суду не з`явився, надав суду заяву від 25 вересня 2019 року про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Артемівського міськрайонним судом Донецької області. Ухвалою суду від 02 жовтня 2019 року клопотання відповідача було задоволено, справа була призначена до розгляду в режимі відеоконференції на 22 жовтня 2019 року. Однак відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про час і дату розгляду справи на офіційну електронну адресу місця роботи, в приміщення Артемівського міськрайонним судом Донецької області не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Із постанови інспектора сектору реагування патрульної поліції Бахмутського відділу поліції Національної поліції в Донецькій області майор поліції Маліновського Геннадія Олексійовича у справі про адміністративне правопорушення від 20 травня 2019 року серії ДП018 № 026333, встановлено, що 20 травня 2019 року о 08 год. 20 хв. у м. Краматорськ по вул. Гончарова водій ОСОБА_1 керував авто не маючи при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив пункт 2.1. ґ ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 126 КУпАП.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1.ґ ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваної постанови, та не заперечується й позивачем, останній відмовився пред`явити поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для перевірки на вимогу працівника поліції, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини першої статті 126 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №026333 від 20 травня 2019 року складена з огляду на відсутність у позивача полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Не надано такого полісу і суду під час розгляду справи.

Як неодноразово наголошував Верховний Суд, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи (Постанова ВС від 10.09.2019 по справі № 537/2324/17; Постанова ВС від 25.09.2019 по справі № 127/19283/17).

Доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення правопорушення за яке передбачена відповідальність за частиною першою статті 126 КУпАП, спростовуються матеріалами справи.

Водночас, на думку позивача, він мав право не пред`являти поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною.

Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови серії ДПО18 №026333 від 20 травня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення позивачем суду не надано.

Відповідно, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення (непред`явлення на вимогу поліцейського для перевірки поліса обов`язкового страхування) мали місце, суд вважає, що підстави для скасування постанови серії ДПО18 №026333 від 20 травня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 250, 280, 286 КУпАП, ст. ст.3, 9, 10, 11, 242, 245, 246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Бахмутського відділу поліції Національної поліції в Донецькій області майор поліції Маліновського Геннадія Олексійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Першому апеляційному адміністративному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Н.О.Дюміна