Справа № 596/1599/19
Суддя: Митражик Е. М.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 596/1599/19

Провадження № 2-а/596/17/2019

"21" жовтня 2019 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді Митражик Е.М.

при секретарі судового засідання Кузик М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Гусятин справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в особі поліцейського Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області капрала поліції Кочмара В.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження по справі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області в особі поліцейського Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області капрала поліції Кочмара В.В. та просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 427034 від 04.09.2019 року та закрити провадження по справі. Посилається на те, що відповідно до вищевказаної постанови його визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 340 грн. штрафу. В постанові зазначено що він 04.09.2019 року о 15:35 год. по автодорозі Т0903 між с. Вікно та с. Красне керував транспортним засобом «Renault Master», номерний знак НОМЕР_1 , з нібито технічною несправністю транспортного засобу, а саме: тріщиною лобового скла, чим порушив правила дорожнього руху. Інкриміноване йому обвинувачення є неконкретизованим, оскільки залишається незрозумілим, який саме пункт ПДР України він порушив. Окрім того, в переліку що міститься в п.31.4 ПДР України відсутня така несправність, як тріщина на лобовому склі, тобто ПДР України не забороняється експлуатувати транспортний засіб в даному випадку.

Позивач ОСОБА_1 попередньо в позовній заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач поліцейський Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області капрал поліції Кочмар В.В. у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, місце та дату розгляду справи.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими пособами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 427034 від 04.09.2019 року, ОСОБА_1 04.09.2019 року о 15:35 год. по автодорозі Т0903 між с. Вікно та с. Красне керував транспортним засобом «Renault Master», номерний знак НОМЕР_1 , з технічною несправністю транспортного засобу, а саме: тріщиною лобового скла, чим порушив правила дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 340 грн. штрафу.

Так, частина 1 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Суд зазначає, що диспозиція частина 1 статті 121 КУпАП є бланкетною, а тому при складанні протоколу необхідно викласти суть правопорушення, виходячи з частини першої цієї статті з посиланням на конкретний пункт Правил Дорожнього руху України, який вважається порушеним та/або норми спеціального Закону.

З оскаржуваної постанови вбачається, що в ній відсутнє посилання, яку норму ПДР України позивачем порушено.

Пунктом 31.4 встановлено перелік технічних несправностей, за наявністю яких забороняється експлуатація транспортних засобів. У переліку технічних несправностей і невідповідностей, викладених у підпунктах пункту 31.4 Правил дорожнього руху, відсутня така несправність і невідповідність як тріщини на лобовому склі.

Пунктом 6.8.5. ДСТУ 3649:2010 передбачено, що на вітровому склі транспортних засобів не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників. Однак у постанові про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 427034 від 04.09.2019 року винесеної поліцейським Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Кочмаром В.В., якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 121 КУпАП, не має посилань на порушення цього пункту ДСТУ 3649:2010, як і не зазначено чи тріщина на вітровому склі транспортного засобу була в зоні роботи склоочисників.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У відповідності до вимог п.1.1 та 1.3 Правил дорожнього руху України, ці Правила відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Крім того, згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, котрий свого відношення до позову так і не подав.

Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як роз`яснено в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Встановлено, що відповідачем не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, всупереч вимогам ст. 77 КУпАП, останнім не доведено, що ОСОБА_1 вчинив вищевказане адміністративне правопорушення, оскільки відповідачем відзиву та будь яких достовірних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові, суду не надав та не зазначив обставин, які підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення та спростовують пояснення позивача, які б підтвердили достовірність вчиненого адміністративного порушення.

Опис відповідачем у оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом на підтвердження вчинення позивачем такого порушення.

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17.09.2019 року витребувано з Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП (постанова серії ДП18 № 427034 від 04.09.2019 року, відеозапис фіксації правопорушення, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення свідків, протокол про адміністративне правопорушення, тощо). Проте до суду витребовувані матеріали не надходили.

Отже, суд позбавлений можливості перевірити дотримання норм закону щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог КУпАП та інших нормативних актів, оскільки притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

На зазначені обставини звертає увагу Верховний Суд в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в справі №161/4196/17а від 21 грудня 2018 року.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, спростувати посилання позивача на обставини, зазначені в позові, немає можливості, і будь які сумніви з приводу наявності його вини як водія транспортного засобу трактуються на його користь, оскільки наявна у справі оскаржувана постанова не дає суду підстав дійти до висновку про те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, а тому суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки вина позивача ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП не доведена, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На підставі ст.ст. 9, 121, 247, 251, 280, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та керуючись ст.ст. 9, 19, 20, 72-77, 90, 242, 244-246, 250, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в особі поліцейського Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області капрала поліції Кочмара В.В. (адреса: 48200, селище Гусятин, провулок Героїв Майдану, 7, Гусятинського району, Тернопільської області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження по справі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 427034 від 04.09.2019 року винесену поліцейським Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області капрала поліції Кочмар В.В., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., а адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП провадженням закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Гусятинського районного суду Е.М. Митражик