Справа № 591/5730/19
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 р.Справа № 591/5730/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Сіренко О.І. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19.09.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Сидоренко А.П., м. Суми по справі № 591/5730/19

за позовом Управління Державної міграційної служби України в Сумській області

до Громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1

про продовження строку затримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до Громадянина Республіки Бангладеш Рахман ОСОБА_2 , в якому просив суд: продовжити строк затримання громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1 у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , строком на шість місяців починаючи з 20.09.2019 р. до 20.03.2020 р.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 19.09.2019 року адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Сумській області задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Вказав на те, що судом не зазначено мети продовження строку затримання, не прийнято до уваги відсутність обгрунтування для продовження строку затримання, не вивчено, на скільки запити направлені позивачем з метою ідентифікації відповідають нормам права.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином. В своїй апеляційній скарзі відповідач просив розглянути справу без його участі. Представник позивача надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

З метою дотримання строків розгляду справи, беручи до уваги можливість розгляду справи за наявними письмовими доказами, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 березня 2019 року у справі №591/1716/19 позов Управління Державної міграційної служби України в Сумській області до громадянина народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України та його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні задоволено в повному обсязі (а.с.8-9).

22 квітня 2019 року постановою Другого апеляційного адміністративного суду по справі №591/1716/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 березня 2019 року скасовано в частині примусового видворення за межі території України Громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1 . В іншій частині рішення залишено без змін (а.с. 10-12).

Зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції встановлено, що відповідач звертався з заявою про отримання статусу біженця, або особи, яка потребує додаткового захисту, а тому є необгрунтованими позовні вимоги в частині примусового видворення відповідача за межі території України.

За рішенням Управління ДМС України в Сумській області від 20 березня 2019 року відповідача поміщено у Чернігівській пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13-16).

20 березня 2019 року відповідача було поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні при ДМС України у Миколаївській області).

21 березня 2019 року Управління Державної міграційної служби звернувся з запитом за № 5901.10-2382/59.3-19 та 08 травня 2019 року за №5901.10-2382/59.3-19 до Почесного Консульства Народної Республіки Бангладеш у м. Київ щодо встановлення особи відповідача та надання документів для повернення його до країни походження (а.с. 16,17).

В подальшому, 07 серпня 2019 року Управлінням ДМС України в Сумській області повторно направлено лист № 5901.10-7144/59.1-19 до Почесного Консульство Народної Республіки Бангладеш у м. Київ з проханням підтвердження факту належності до громадянства Бангладешу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надання документів для повернення його до країни походження (а.с. 19).

07 серпня 2019 року Управлінням ДМС України в Сумській області направлено лист №5901.10-7125/59.1-19 на ім`я т.в.о. директора Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з проханням сприяння в оформленні документів для проведення перевірки факту належності до громадянства Бангладешу відповідача (а.с. 20).

Враховуючи, що на даний час відповіді щодо ідентифікації відповідача не отримано, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що на час розгляду справи відсутня будь-яка інформація з країни громадянської належності відповідача, необхідна для ідентифікації особи, отже відповідно до законодавства є підстави для продовження строку перебування іноземця в пункті тимчасового перебування іноземців.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" №3773-VI від 22 вересня 2011 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Положеннями ч.ч. 11-13 ст. 289 КАС України визначено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Як свідчать матеріали справи 21 березня 2019 року Управління Державної міграційної служби звернувся з запитом за № 5901.10-2382/59.3-19 та 08 травня 2019 року за №5901.10-2382/59.3-19 до Почесного Консульства Народної Республіки Бангладеш у м. Київ щодо встановлення особи відповідача та надання документів для повернення його до країни походження (а.с. 16,17).

В подальшому, 07 серпня 2019 року Управлінням ДМС України в Сумській області повторно направлено лист № 5901.10-7144/59.1-19 до Почесного Консульство Народної Республіки Бангладеш у м. Київ з проханням підтвердження факту належності до громадянства Бангладешу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надання документів для повернення його до країни походження (а.с. 19).

07 серпня 2019 року Управлінням ДМС України в Сумській області направлено лист №5901.10-7125/59.1-19 на ім`я т.в.о. директора Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з проханням сприяння в оформленні документів для проведення перевірки факту належності до громадянства Бангладешу відповідача (а.с. 20).

Проте, на час розгляду справи будь-яка інформація з країни громадянської належності відповідача, необхідна для ідентифікації особи, відсутня.

Посилання відповідача на позицію, висловлену в постанові Верховного Суду № 320/6447/16-а від 15 березня 2018 року є необгрунтованими, оскільки викладені в ній обставини стосуються питання правомірності затримання іноземця, а не продовження строку такого затримання.

Враховуючи викладене, а також те, що на час розгляду справи відсутня будь-яка інформація з країни громадянської належності відповідача, необхідна для ідентифікації особи, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідно до законодавства є підстави для продовження строку перебування іноземця в пункті тимчасового перебування іноземців.

При цьому колегія суддів вважає хибними доводи скаржника щодо відсутності підстав для затримання відповідача, оскільки законність перебування відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, встановлена судовим рішенням, зокрема постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року, якою рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 березня 2019 року залишене в силі в частині затримання відповідача з метою його ідентифікації.

За ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому за змістом ч.ч. 11, 12, 13 ст. 289 КАС України при вирішенні судом питання про продовження строку затримання наведений перелік обставин, які підлягають з`ясуванню, до яких не належить з`ясування підстав затримання іноземця. Також як і обставини звернення відповідача з заявою про надання йому статусу біженця не є перешкодою для продовження строку такого затримання.

Що стосується позиції скаржника про неефективність вжитих позивачем заходів для забезпечення ідентифікації відповідача, колегія суддів зазначає, що за п. 2 ч. 13 ст. 289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, є неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи. Відсутність інформації від Почесного Консульства Народної Республіки Бангладеш доведено позивачем та не спростовано відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає правомірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення позову та продовження строку перебування відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на шість місяців.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19.09.2019 року по справі 591/5730/19 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 268, 289, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19.09.2019 року по справі № 591/5730/19 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.І. Сіренко
Повний текст постанови складено 24.10.2019 року