Справа № 183/2218/19
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 183/2218/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

секретарі судового засідання Сколищеві О.А.,

за участі представника позивача Синьогіної Я.В.,

представника відповідача Сипало М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року в адміністративній справі №183/2218/19 (головуючий суддя першої інстанції Ільков В.В., повне рішення суду складено 02.07.2019 року) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, (треті особи: Мар`янівська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області) про визнання протиправним та скасування постанови та припису, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 27.08.2018 року звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, (треті особи: Мар`янівська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати припис №298-ДК/0128ПР/03/01/-18 від 04.07.2018 року та постанову про закриття справи № 298-ДК/0134ПО/08/01/-18 від 12.07.2018 року Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Управління з контролю з використанням та охороною земель;

- адміністративну справу відносно нього закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.03.2019 року роз`єднано в окреме провадження позовні вимоги. Справу за адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування припису передано на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року в задоволенні адміністративного позову про визнання протиправним та скасування припису відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення позовних вимог, а саме: визнати протиправним та скасувати припис.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першеої інстанції не дослідив обставини, що мали значення для вирішення справи. Позивач не може нести відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, а отже і не повинен виконувати припис через відсутність в його діях складу правопорушення. Будь-яких ділянок, крім тих, що знаходдяться й нього в оренді, позивач не обробляв, та в матеріалах справи відсутні докази протилежного.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник третьої особ в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

На підставі наказу Головного управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області видано наказ №298-ДК від 29.05.2018 року посадовою особою (інспектором) Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області проведено перевірку дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності стосовно земельних ділянок в районі земельних ділянок з кадастровими номерами: :06:054:0194, :06 : 054:0196, :06:054:1194.

За результатами перевірки складено акт № 298-ДК/345/АП/09/01/-18 від 12.06.2018 року, висновками якого встановлено, що згідно з наявною інформацією земельні ділянки за кадастровими номерами :06:054:0194, :06:054:0196, :06:054:1194 перебувають у приватній власності громадян та передані в оренду СФГ «Берегиня» (а.с.159 т.1).

З виїздом на місце здійснено огляд земельних ділянок та встановлено, що біля земельних ділянок за кадастровими номерами :06:054:0194, :06:054:0196, :06:054:1194, розташовані об`єкти культурної спадщини - курган з охоронними зонами загальною площею 0,2449 га, а також встановлено, що вказані земельні ділянки та об`єкти культурної спадщини обробляються та використовуються СФГ «Берегиня» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідач дійшов висновку про те, що СФГ «Берегиня» самовільно займає та використовує земельні ділянки площею 0,2449 га в межах охоронної зони пам`ятки культурної спадщини - курганів, на території Мар`янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Посадовими особами відповідача за результатами проведеного обстеження земельних ділянок (кадастрові номери :06:054:0194, :06:054:0196, :06:054:1194) складено акт обстеження земельної ділянки від 04.07.2018 року №298-ДК/97-Ао/10-01-18, з якого вбачається, що обстеження земельної ділянки проведено у зв`язку із проведенням перевірки додержання вимог земельного законодавства. Загальна площа земельних ділянок - 0,2449 га, площа, на якій вчинено правопорушення - 0,2449 га (а.с.160 т.1).

За результатом обстеження земельних ділянок встановлено, що керівник СФГ «Берегиня» самовільно займає та використовує земельні ділянки площею 0,2449 га в межах охоронної зони пам`ятників культурної спадщини - курганів, на території Мар`янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, за що передбачена відповідальність.

Посадовими особами відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення від 04.07.2018 року № 298-ДК/0126П/07-07-18, відповідно до якого 04.07.2018 року керівник СФГ "Берегиня" самовільно займає та використовує земельні ділянки площею 0,2449 га в межах охоронної зони пам`ятників культурної спадщини - кургани в районах земельних ділянок кадастрові номери :06:054:0194, :06:054:0196, :06:054:1194, що є порушенням ст.ст. 211, 125, 126 ЗК України (а.с.158 т.1).

04.07.2018 року Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області сформовано припис №298-ДК/0128ПР/03/01/-18, відповідно до якого керівником СФГ «Берегиня» самовільно зайняті земельні ділянки в районі земельних ділянок кадастрові номери :06 : 054 : 0194, :06:054:0196, :06:054:1194, загальна площа 0,2449 га, на яких розташовані об`єкти культурної спадщини - кургани на території Мар`янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Вказаним приписом зобов`язано у 30-денний термін усунути виявлені порушення законодавства України (а.с.162 т.1).

Позивач не погодився з даним приписом та оскаржив його до суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач прийняв припис на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження було надано.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері правових, економічних та соціальних основ організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямування на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля регулюються нормами Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року №15.

Так, відповідно до статті 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є, зокрема, забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Статтею 4 вказаного Закону встановлено, що об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Згідно з положеннями статті 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» органом, який здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, проведення моніторингу родючості ґрунтів є центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

У свою чергу, пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року №15 (далі по тексту - Положення №15), державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області наділено повноваженнями щодо здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. При цьому, об`єктом контролю є всі землі на території України, а також порядок їх використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами.

Повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі встановлені статтею 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», до яких належить, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині:

додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю;

виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням;

додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; ведення державного обліку і реєстрації земель, достовірності інформації про земельні ділянки та їх використання.

Відповідно до статті 9 вказаного Закону державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом:

проведення перевірок;

розгляду звернень юридичних і фізичних осіб;

участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель;

розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель;

проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

Статтею 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема:

давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

З аналізу наведених правових норм слідує, що державний контроль за охороною та використанням земель може здійснюватися державним інспектором ГУ Держгеокадастру, у тому числі, шляхом проведення перевірок. Для реалізації завдань у сфері здійснення контролю за використанням та охороною земель державний інспектор має право, зокрема, видавати приписи, складати акти перевірки або протоколи про адміністративні правопорушення з метою притягнення винних осіб до відповідальності. При цьому, порядок проведення перевірки, види та порядок складання документів за наслідками перевірок у даній сфері, як слідує зі змісту статей 9-10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», визначається іншими нормативно-правовими актами.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області видано припис за №298-ДК/0128ПР/03/01/-18 від 04 липня 2018 року, відповідно до якого приписано у 30-денний термін усунути виявлені порушення законодавства України.

Як зазначалось апеляційним судом вище, відповідно до статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що припис Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області за №298-ДК/0128ПР/03/01/-18 від 04 липня 2018 року, всупереч статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» не містить обов`язкової для виконання вказівки з питань використання та охорони земель чи дотримання вимог законодавства України.

З цього приводу апеляційний суд звертає увагу на те, що виявлення порушень земельного законодавства є обов`язком відповідача, і полягає у встановленні конкретних норм чи нормативно - правових актів, що регулюють земельні відносини, які порушенні учасником земельних правовідносин. Вказівка у приписі на припинення порушення законодавства України без зазначення конкретних норм земельного законодавства, які необхідно припинити порушувати, є дефектом змісту такого припису, що робить неможливим його виконання і, як наслідок, нівелює правове значення такого акта реагування суб`єкта владних повноважень.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№29979/04) висловив правову позицію, відповідно до якої принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що припис Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №298-ДК/0128ПР/03/01/-18 від 04.07.2018 року не відповідає вимогам, встановленим до акту владного реагування, що виноситься органом держаної влади, а тому підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Припис, який оскаржується позивачем у даній справі не відповідає вимогам до акту владного реагування, що виноситься органом держаної влади. При прийнятті припису відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, так як під час проведення перевірки відповідачем не вказано на порушення позивачем будь-яких норм земельного законодавства, та не зазначено спосіб, у який необхідно вусунути виявлені порушення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції при постановлені рішення допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В::

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року в адміністративній справі №183/2218/19 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року в адміністративній справі №183/2218/19 скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №298-ДК/0128ПР/03/01/-18 від 04.07.2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2019 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак