Справа № 200/3842/19-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року справа №200/3842/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: Казначеєва Е.Г., суддів: Гайдара А.В., Компанієць І.Д, секретаря судового засідання Харечко О.П., за участю представника позивача Печерського А.Т., представника відповідача Шамкій В.М., представника третьої особи Камєнєвої С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , як представника ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 р. у справі № 200/3842/19-а (головуючий І інстанції Загацька Т.В.) за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітета Добропільської міської ради, третя особа Комунальне підприємство "Добро" Добропільської міської ради про визнання протиправним та нечинним п.2 рішення №457 від 12.09.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Виконавчого комітета Добропільської міської ради (далі - відповідач, виконком), третя особа Комунальне підприємство "Добро" Добропільської міської ради (далі - третя особа), в якому просив: визнати протиправним та нечинним п.2 рішення виконавчого комітету Добропільської міської ради №457 від 12.09.2018 року "Про встановлення тарифів на теплову енергію, послуги з централізованого опалення в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське та постачання гарячої води Білицькому будинку-інтернату для інвалідів та осіб похилого віку" з моменту його прийняття, в саме з 12.09.2018 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року відмовлено в задоволені позовних вимог.

Позивач, не погодившись з прийнятим судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що за вимогами Поряду доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідних позицій , затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 30.07.2012 року №390 (далі - Порядок № 390), інформація про зміну тарифів доводиться до відома споживачів обов`язково у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження та на інформаційних стендах в абонентських відділах суб`єктів господарювання, додатково на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), веб-сайті суб`єкта господарювання (за наявності) та, за необхідності, на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування, балансоутримувачів багатоквартирних будинків. Зазначена інформація в місцевій газеті «Новий шлях» у випуску від 19.07.2018 № 29 (11102) розміщена з порушенням строків передбачених п. 2.2 Порядку № 390 та не відповідає вимогам п.2.3 та 2.7 Порядку. Крім того, апелянт зазначає, що підпунктом 32.9 п.32 Регламенту роботи виконкому Добропільської міської ради, затвердженого Рішенням міської ради від 22.03.2017 №7/23-9 (далі - Регламент виконавчої ради), передбачено саме письмове погодження проекту рішення заступниками міського голови, а надана відповідачем довідка від 12.09.2018 підтверджує, що проект рішення не був погоджений одним заступником міського голови Галицьким О.А. Матеріали справи не містять документального підтвердження розміщення проекту рішення саме 31.07.2018. Крім того, за вимогами ст.. 21 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» від 23 вересня 1997 року № 539/97-ВР (далі - Закон № 539/97-ВР) та правової позиції викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 461/8220/13-а проект рішення ради повинен був бути оприлюднений в місцевій газеті, а не на сайті місцевої ради. Зазначена вимога Закону не була виконана відповідачем Крім того, відповідачем не було надано доказів обґрунтованості тарифів на теплову енергію, послуги з центрального опалення в частині підтвердження і економічної обґрунтованості ціни на вугілля, яка використовується при розрахунку тарифу. Відповідачем не доведено діючу вартість та ціни на вугілля в розмірах, які були використані у розрахунках у плановому періоді на 2018 рік та не підтверджено таку вартість та ціни первинними документами (контрактом/договором).

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_2 , є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності Бюро з приватизації житла при Добропільскому Управлінні житлово-комунального господарства виробничого об`єднання "Донецькуголь" від 10.01.1996 року (том 1 а.с. 10).

Згідно рішення виконавчого комітету Добропільської міської ради від 17.07.2002 року №374 присвоєно поштову адресу, зокрема, житловому будинку (колишній АДРЕСА_1 ) АДРЕСА_1 , де зареєстрований позивач відповідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 (том 1 а.с. 8,9, 11).

Послуги з централізованого опалення за вказаною адресою надаються КП "Добро" Добропільської міської ради. Зі змісту квитанцій про оплату встановлено, що оплата за комунальні послуги з опалення здійснювалася ОСОБА_2 (том 1 а.с. 12-14).

25.04.2018 року на офіціальному сайті Добропільської міської ради розміщене оголошення про зміну тарифів на тепло (том 1 а.с.182).

09.07.2018 КП "Добро" Добропільської міської ради на виконання п.2.1. Порядку №390 та п.49 Постанови Кабінету Міністрів України №869 до виконкому Добропільської міської ради у друкованому та електронному вигляді був направлений лист №503 від 09.07.2018 року "Про надання на розгляд тарифів на послуги теплопостачання та централізованого опалення" і розрахунки тарифів на плановий 2018 рік з підтверджуючими матеріалами, копіями документів у 4-х томах на 1761 аркушах (том 2 а.с. 87).

13.07.2018 на офіціальному сайті Добропільської міської ради була оприлюднена інформація "Про намір здійснити зімну діючих тарифів на теплову енергію та послуги з централізованого опалення в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке та Водянське, що надаються Комунальним підприємством "Добро" Добропільської міської ради" (том 2 а.с. 96-99).

Також, інформація про намір здійснити зміну діючих тарифів на теплову енергію та послуги з централізованого опалення була розміщена в місцевій газеті "Новий шлях" у випуску газети від 19.07.2018 року №29 (11102), зокрема, опублікована стаття "Тарифи на опалення можуть зрости майже вдвічі", яка містить інформацію щодо опублікованого на веб-сайті Добропільської міської ради Повідомлення про наміри та розмір тарифів, які планується прийняти виконкомом, а також інформацію стосовно того, що кожен споживач може звернутись до виконкому у кабінет №303 для надання пропозицій з приводу підвищення тарифу (том 2 а.с. 106).

Крім того, повідомлення про наміри містить інформацію про те, що зауваження та пропозиції приймаються протягом 14 днів з дня публікації за адресою: 85000, Донецька область, м.Добропілля, вул.Першотравнева, 83, каб.303.

27.07.2018 КП "Добро" отримало від виконавчого комітету Добропільської міської ради лист №05/0807-09/02 від 27.07.2018 року "Про зауваження до розрахунків тарифів на теплову енергію, послуги з централізованого опалення в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське та постачання гарячої води Білицькому будинку - інтернату для інвалідів та осіб похилого віку" (том 2 а.с. 73).

27.07.2018 зауваження прийняте КП "Добро" Добропільської міської ради, в результаті чого здійснений перерахунок тарифів, який направлений виконавчому комітету Добропільської міської ради з супровідним листом від 27.07.2018 року №556 (том 2 а.с. 74).

КП "Добро» на виконання ст.ст.30,33 Регламенту виконавчої ради та ч.3 ст.15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" направило виконкому проект рішення, підготовлений керівником з супровідним листом від 31.07.2018 №564 "Про розміщення проекту рішення на офіційному сайті виконкому".

31.07.2018 року виконкомом на офіційному сайті був оприлюднений проект рішення виконкому "Про встановлення тарифів на теплову енергію, послуги з централізованого опалення в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське та постачання гарячої води Білицькому будинку-інтернату для інвалідів та осіб похилого віку".

Відповідно до листа відповідача від 27.07.2018 року №293 "Про зауваження до розрахунків тарифів на теплову енергію, послуги з централізованого опалення в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське та постачання гарячої води Білицькому будинку - інтернату для інвалідів та осіб похилого віку" та Протоколу спільного засідання представників КП "Добро" і членів виконкому Добропільської міської ради з розгляду розрахункового тарифу на послуги теплопостачання та централізоване опалення на плановий 2018 рік від 30 серпня 2018 року, відповідачем проведенні перевірки економічного обґрунтування наданих на розгляд тарифів та відповідність вимогам чинного законодавства.

12 вересня 2018 року виконавчим комітетом Добропільської міської ради прийнято рішення № 457 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, послуги з централізованого опалення в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське та постачання гарячої води Білицькому будинку - інтернату для інвалідів та осіб похилого віку" (том 1 а.с. 19-20).

Оскаржуваний п.2 рішення викладений в наступній редакції: "Встановити з 01.10.2018 року, але не раніше ніж 15 днів після опублікування цього рішення на офіційному сайті міської ради, тарифи на послуги централізованого опалення для населення в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське за 1 Гкал з ПДВ у розмірі 1125,55 грн."

Рішенням Добропільської міської ради від 21.11.2018 року №7/50-43 "Про створення тимчасової контрольної комісії з аналізу обґрунтованості тарифу на теплову енергію" в місті Добропілля створена тимчасова комісія з аналізу обґрунтованості тарифів, встановлених рішенням Виконкому №457. До складу комісії увійшли 12 депутатів Добропільської міської ради та долучені з правом дорадчого голосу 49 представників громадськості, у тому числі і позивач, органів місцевого самоврядування, підприємств та організацій міста, які мали бажання провести аналіз обґрунтованості тарифів, встановлених рішенням виконкому №457. В ході роботи комісії були детально вивчені розрахунки статей витрат з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії, враховані в розрахунках тарифів на теплову енергію, проведено перевірку всіх розрахунків на предмет відповідності чинному законодавству та дотримання нормативних та методологічних вимог формування тарифів на теплову енергію та послуги з централізованого опалення (т. 2 а.с. 75-82).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачем повністю у відповідності до вимог законодавства України дотримано порядок встановлення тарифів на теплову енергію та процедуру доведення до споживачів інформації щодо зміни тарифів, тому п.2 рішення виконавчого комітету Добропільської міської ради №457 є законним та не підлягає визнанню нечинним.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірним у справі є наявність (відсутність) порушення з боку відповідача порядку прийняття спірного рішення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг" від 9 липня 2010 року № 2479-VI (далі Закон №2479-VI), тарифи на комунальні послуги - це тарифи на теплову енергію (крім тарифів на виробництво теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії), транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії, а також тарифи на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, а також тарифи на послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для суб`єктів, які є виконавцями цих послуг.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 10 Закону № 2479-VI тарифи на комунальні послуги формуються суб`єктами природних монополій та суб`єктами господарювання на суміжних ринках відповідно до порядків (методик), встановлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, відповідно до цього Закону.

Тарифи на комунальні послуги суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих планованих витрат на їх виробництво з урахуванням планованого прибутку.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV (далі - Закон №1875-IV) житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

На підставі ч.1 ст.3 Закону №1875-IV, предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг (ч.1 ст. 4 цього Закону).

Згідно ч.1 та 2 ст.14 Закону №1875-IV, залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

За частиною 1 ст.7 Закону №1875-IV, до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Згідно підпункту 2 пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР), до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законом, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

З урахуванням викладеного, суд погоджує висновок суду першої інстанції про те, що виконавчий комітет Добропільської міської ради, як орган місцевого самоврядування, у спірних правовідносинах наділений повноваженнями по встановленню тарифів на комунальні послуги, шляхом прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ч.6 ст.59 Закону № 280/97-ВР та Регламенту виконавчого комітету в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету.

Відповідно до частини 1, 11, 12 статті 59 Закону № 280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

В актах та проектах актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування не може бути обмежено доступ до інформації про витрати чи інше розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним чи комунальним майном, у тому числі про умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримують ці кошти або майно, а також до іншої інформації, обмеження доступу до якої заборонено законом.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Статтею 30 Регламенту виконавчого комітету встановлено, що проекти рішень вносяться на розгляд виконкому заступниками міського голови, керуючим справами виконкому, за поданням керівників відділів, управлінь, служб міської ради та її виконкому, підприємств, установ та організацій комунальної форми власності, постійних комісій міської ради або з власної ініціативи виконкому не пізніше як за 20 робочих днів до їхнього розгляду.

Якщо проект рішення ініційований комунальним підприємством, то він готується безпосередньо керівником цього підприємства (при відсутності керівника в зв`язку з відпусткою, хворобою, відрядженням - особою, яка виконує його обов`язки).

Відповідно до ст.31 Регламенту рішення виконавчого комітету міської ради приймаються на його засіданнях більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету.

За статтею 33 Регламенту, оформлені відповідно до цього регламенту, проекти рішень передаються в паперовому вигляді до загального відділу не пізніше, ніж за 20 робочих днів до їх розгляду на засіданні виконавчого комітету.

За положенням п. 32.11 ст.32 Регламенту, підготовка рішень виконкому, які є регуляторними актами, повинні готуватися і погоджуватися відповідно до Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Стаття 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11 вересня 2003 року № 1160-IV (далі - Закон № 1160) (далі - Закон № 1160) визначає, що регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Виходячи з аналізу наведених законодавчих положень, суд дійшов до висновку про те, що спірне рішення виконавчого комітету Добропільської міської ради від 12.09.2018 є регуляторним актом.

Згідно зі статтею 9 вказаного Закону, кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань. Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону. У випадках, встановлених цим Законом, може здійснюватися повторне оприлюднення проекту регуляторного акта.

Так, згідно з частиною 2 та 3 статті 13 цього Закону, повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Звіт про відстеження результативності регуляторного акта оприлюднюється шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації регуляторного органу, який прийняв цей регуляторний акт, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці цього регуляторного органу в мережі Інтернет.

За вимогами статті 14 Закону, регуляторні органи публікують у друкованих засобах масової інформації та/або розміщують на своїх офіційних сторінках у мережі Інтернет або оприлюднюють в інший спосіб, у тому числі через телебачення і радіо, інформацію про здійснення ними регуляторної діяльності.

Відповідно до статті 35 Закону №1160, оприлюднення з метою одержання зауважень і пропозицій проектів регуляторних актів, прийняття яких належить до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а також сільських, селищних та міських голів, проводиться до внесення цих проектів на розгляд засідання відповідного виконавчого органу ради або до внесення їх на затвердження відповідному сільському, селищному, міському голові.

Відповідно до статті 36 Закону № 1160, регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений.

У разі виявлення будь-якої з цих обставин орган чи посадова особа місцевого самоврядування має право вжити передбачених законодавством заходів для припинення виявлених порушень, у тому числі відповідно до закону скасувати або зупинити дію регуляторного акта, прийнятого з порушеннями.

Аналізуючи наведені норм законодавства, суд зазначає, що проект регуляторного рішення повинен бути опублікований для надання зауваження та пропозиції, строк оприлюднення не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці до розгляду такого акту. За вимогами закону, регуляторний акт не може бути прийнятий, якщо проект регуляторного акта не був оприлюднений. Тобто, перевага опублікування проекту акту належить саме друкованому засобу масової інформації розробника проекту, за його наявністю, та на офіційній сторінці розробника проекту у разі його відсутності. При цьому, Законом передбачена можливість повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта, зокрема, шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет, у разі відсутності у розробника такого проекту друкованого засобу масової інформації.

Разом з цим, відповідно до статті 21 Закону України "Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації", яка визначає, що діяльність місцевих органів державної влади та органів місцевого самоврядування висвітлюється в друкованих засобах масової інформації регіональної та місцевої сфери розповсюдження.

Відповідно до статті 2 зазначеного Закону, засоби масової інформації України відповідно до законодавства України мають право висвітлювати всі аспекти діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані надавати засобам масової інформації повну інформацію про свою діяльність через відповідні інформаційні служби органів державної влади та органів місцевого самоврядування, забезпечувати журналістам вільний доступ до неї, крім випадків, передбачених Законом України "Про державну таємницю", не чинити на них будь-якого тиску і не втручатися в їх виробничий процес. Засоби масової інформації можуть проводити власне дослідження і аналіз діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, давати їй оцінку, коментувати.

Матеріали справи свідчать, що КП «Добро» направило виконкому проект рішення, підготовлений керівником з супровідним листом 31.07.2018 №564 "Про розміщення проекту рішення на офіційному сайті виконкому".

31.07.2018 виконкомом на офіційному сайті був оприлюднений проект рішення виконкому "Про встановлення тарифів на теплову енергію, послуги з централізованого опалення в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське та постачання гарячої води Білицькому будинку-інтернату для інвалідів та осіб похилого віку".

Вищенаведене свідчить, що в порушення вимог законодавства проект спірного рішення, як регуляторний акт, не був опублікований в офіційному друкованому засобі масової інформації у порядку, встановленому ст. 13 Закону № 1160-IV, що є порушенням вимог законодавства.

Суд зазначає, що відповідачем порушено принципи та базові засади державної регуляторної політики України, які встановлюють прозорість та врахування громадської думки, відкритість дій регуляторних органів на всіх етапах їх регуляторної діяльності, обов`язковий розгляд регуляторними органами ініціатив, зауважень та пропозицій, наданих у встановленому законом порядку фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями, інформування громадськості про здійснення регуляторної діяльності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 461/8220/13-а та у постановах Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 343/2161/15-а, від 20.02.2019 року у справі № 812/1177/18, від 16.10.2018 у справі № 522/7868/13, від 31.01.2018 року у справі № 490/2099/15-а, які також приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

З огляду на викладене, суд не приймає посилання відповідача на додержання вимог діючого законодавства щодо оприлюднення спірного проекту рішення шляхом розміщення інформації на веб-сторінці ради, оскільки цей проект є регуляторним актом який має бути висвітлений у друкованих засобах інформації. Стаття 21 Закону України "Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації" вимагає обов`язкове опублікування саме відповідачем проекту регуляторного акту в друкованому засобі масової інформації.

Отже, порушення порядку опублікування відповідачем проекту спірного рішення відповідно до ст.. 36 Закону, є підставою для не прийняття такого рішення, а у разі прийняття скасування або зупинення його дії.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Відповідно до приписів частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень або про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Таким чином, враховуючи наведені вище норми законодавства та фактичні обставини справи щодо недотримання виконавчим комітетом Добропільської міської ради порядку прийняття рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що вказане рішення відповідача, в оскарженій позивачем частині, являється протиправним, та підлягає визнанню нечинним в судовому порядку.

Рішення виконкому Добропільської міської ради №457 від 12.09.2018 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, послуги з централізованого опалення в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське та постачання гарячої води Білицькому будинку-інтернату для інвалідів та осіб похилого віку" у відповідній частині втрачає чинність з моменту набрання законної сили цією постановою суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права, рішення суду підлягає скасуванню, з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись статями 139, 242, 243, 265, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , як представника ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 р. у справі № 200/3842/19-а - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 р. у справі № 200/3842/19-а - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправним та нечинним пункт 2 рішення виконавчого комітету Добропільської міської ради №457 від 12.09.2018 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, послуги з централізованого опалення в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське та постачання гарячої води Білицькому будинку-інтернату для інвалідів та осіб похилого віку".

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (код ЄДРПУО - НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_5 ) з Виконавчого комітета Добропільської міської ради (код ЄДРПУО - 04052904, місцезнаходження: 85004,Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, б.83 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді: А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць