Справа № 826/15177/18
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/463
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

21 жовтня 2019 року № 826/15177/18

За позовом ОСОБА_1

До Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

Про зобов`язання вчинити дії

Суддя О.В.Головань
Обставини справи:
Позовні вимоги заявлені про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити заходи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року, якою затверджено порядок проведення перерахунку пенсії, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 загальною сумою (виключаючи поетапність виплат перерахованої пенсії), виходячи зі складу грошового забезпечення визначеного частиною 2 статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відповідної посади, враховуючи посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років, надбавку за службу в умовах режимних обмежень, надбавку за особливості проходження військової служби, премію, станом на 01.04.2018 року, починаючи з 01.04.2018 року з урахуванням виплаченого.

Ухвалою суду від 21.09.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в письмовому провадженні згідно ст. 263 КАС України.

Ухвалою суду від 04.12.2018 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 11.10.2019 року поновлено провадження у справі.

18.10.2018 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву. Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві та відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" отримує пенсію за вислугу років.

У квітні 2018 року позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб".

Перерахунок пенсії, як вказує позивач, відповідачем здійснено без урахування всіх складових грошового забезпечення та її виплата відбувається з 01.01.2018 року у неповному обсязі, лише 50% суми підвищення до пенсії попереднього розміру.

11.07.2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з заявою про витребування від Київського міського військового комісаріату довідку про розмір грошового забезпечення посади, з якої позивача звільнено зі служби, враховуючи всі складові грошового забезпечення, визначені ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" станом на 01.04.2018 року та провести перерахунок пенсії, враховуючи всі складові грошового забезпечення, визначені ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

31.07.2018 р. Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві надано відповідь за №49458/02/Ш-3892/1, згідно якої повідомлено, що перерахунок пенсії з 01.01.2018 року здійснено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 року №103.
Позивач ОСОБА_1 вважає протиправними дії відповідача щодо проведення перерахунку пенсії без врахування всіх складових грошового забезпечення, визначених ч. 2 ст. 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", посилаючись на порушення його гарантованих конституційних прав.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві - проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на правомірність і обґрунтованість проведення перерахунку, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018р.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. №2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно зі ст. 43 Закону №2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. №45.

П. 1 Порядку №45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

30.08.2017 р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до п. 10 постанови №704 ця постанова набирає чинності з 01.03.2018 р.

Отже, з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.

Відповідно до п. 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. №3-1, про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії. Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку №45.

Аналіз наведених норм щодо порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, свідчить про необхідність здійснення таких послідовних дій: Міністерство оборони України повідомляє Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення; Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України; Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки; довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено чинним нормативно-правовими актами.

Таким чином, перерахунок пенсії позивача може бути здійснений Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві виключно на підставі довідки уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.
Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі №636/662/17 та від 03 липня 2018 року у справі №709/2728/16-а.

Разом з тим, матеріали справи не містять довідки уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, яка б містила відомості про додаткові види грошового забезпечення, та доказів не врахування відповідачем при проведенні перерахунку пенсії позивача усіх складових грошового забезпечення, зокрема надбавку за службу в умовах режимних обмежень, набавку за особливості проходження військової служби та премію.

Суд звертає увагу на ту обставину, що відповідна довідка з усіма її складовими має надаватися саме до органу Пенсійного фонду України, який на її підставі проводить відповідний розрахунок.

Якщо орган Пенсійного фонду України по факту отримання відповідної довідки проводить розрахунок пенсії без врахування всіх її складових, це може бути предметом оскарження, як це відбувається щодо питання застосування відповідачем положень п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103.

Проте, якщо відповідна довідка не була надана уповноваженим органом до органу Пенсійного фонду України, суд не має підстав її витребовувати та на її підставі зобов`язувати відповідача проводити відповідний розрахунок пенсії, оскільки суд оцінює на відповідність вимогам законодавства рішення, дії та бездіяльність відповідача, проте не перебирає на себе його функції та не проводить розрахунок пенсії.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача здійснити заходи щодо проведення перерахунку та виплати пенсії, виходячи зі складу грошового забезпечення, визначеного ч. 2 ст. 9 Закону №2262-XII відповідної посади, враховуючи посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років, надбавку за службу в умовах режимних обмежень, набавку за особливості проходження військової служби та премію за відсутності підтвердження наявності відповідних складових грошового забезпечення позивача відповідною довідкою уповноваженого органу.

У суду також відсутні підстави для висновку щодо допущення Київським міським військовим комісаріатом бездіяльності щодо її надання відповідачу, оскільки відповідні дії чи бездіяльність уповноваженого органу не є предметом розгляду у справі.

Щодо застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 до правовідносин сторін суд зазначає наступне.

Згідно з п.2 постанови КМУ від 21.02.2018 р. № 103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

В позовній заяві позивач також посилається на протиправність застосування вказаних положень під час перерахунку та виплати йому пенсії.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 р. у справі №826/3858/18 визнано протиправними та нечинними п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Вказане судове рішення залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 р. і набуло законної сили.

Згідно з вказаним рішенням, надаючи оцінку відповідності актам вищої юридичної сили оскаржуваним положенням постанови №103 та Порядку №45, суд дійшов висновку про те, що постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка почала діяти з 1 березня 2018 року і передбачає визначення розміру грошового забезпечення військовослужбовців відповідно до займаних посад, з урахування коефіцієнтів, визнано такою що втратила чинність Постанова КМУ №1294.
Отже, частина третя статті 43 Закон №2262-ХІІ передбачала, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Водночас пункти 1 та 2 спірної постанови №103, встановлюють відсоткове зменшення виплати пенсії військовослужбовцям та пункт 5 і додаток 2 Порядку, звужують складові грошового забезпечення, які підлягають врахуванню при обрахунку пенсії вказаним особам (зокрема позивачу), відтак звужують зміст вже існуючих прав таких осіб.
Рішенням Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005 звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу права і свобод - це зменшення, зокрема, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.
Крім того, Конституційний Суд України, надаючи офіційне тлумачення основних визначальних норм в сфері пенсійного забезпечення військовослужбовців, та деяких інших осіб (Рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015 року № рп-4/2015) констатував: "Аналіз наведених положень Закону (2262-ХІІ) вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63)".
Також в даному Рішенні Конституційний Суд України наголосив, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.
Верховний Суд України також у постанові від 10 березня 2015 року у справі № 21-70а15 вказав на те, що будь-які надбавки, підвищення, доплати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Аналізуючи наведені норми пенсійного законодавства, можна зробити висновок про те, що пункти 1, 2 спірної Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку, затвердженого Постановою №45 щодо складових грошового забезпечення для перерахунку пенсій, звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, з огляду на те, що скасовують надбавки, доплати, підвищення і премії, які отримував військовий пенсіонер під час служби, та які враховувались при попередніх перерахунках пенсій.
Отже, відповідач, визначаючи новий порядок перерахунку раніше призначених пенсій, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, не враховував всі види грошового забезпечення військовослужбовців, вичерпний перелік яких встановлений Законом №2011-ХІІ, і які відображають умови, особливості військової служби кожної особи, яка має право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.
Відтак, оскаржувані пункти постанови №103, всупереч вимогам статей 13, 43, частини четвертої статті 63 та частини третьої статті 11 Закону №2262-ХІІ, змінюють умови і норми пенсійного забезпечення військовослужбовців, зокрема позивача.

Суд враховує вказані висновки і факт визнання вказаних нормативно-правових актів нечинними в порядку ч. 4 ст. 78 КАС України окремо не надає оцінку посиланням позивача на невідповідність вказаних нормативно-правових актів актам вищої юридичної сили, оскільки вони були предметом судового розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Відповідно, вказані нормативно-правові акти втрачають чинність з 05.03.2019 р., і не можуть застосуватися відповідачем для нарахування пенсії позивачу з цієї дати.

Водночас, чинним законодавством не визначено наслідків визнання нормативно-правового акту протиправним щодо правовідносин, які мали місце під час його чинності, і для визначення цих наслідків суд керується ст. 6 КАС України, згідно з якою суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з правовою позицією ЄСПЛ, висловленою, зокрема, у п. 31 рішення від 26.06.2014 р. у справі SUKHANOV AND ILCHENKO v. UKRAINE (заяви № 68385/10 та 71378/10) що стосується соціальних виплат, стаття 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату в якості права на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (див. ухвалу щодо прийнятності у справі "Стек та інші проти Сполученого Королівства" (Stec and Others v. the United Kingdom) [ВП], заяви № 65731/01 та № 65900/01, п. 54, ECHR 2005-X); про важливість такого інтересу також має свідчити застосування статті 1 Першого протоколу (див. рішення від 15 вересня 2009 року у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 39).
Щодо підстав втручання у право власності на визначені соціальні виплати з огляду на їх розмір ЄСПЛ виклав свою позицію у пп. 52, 53 вказаного рішення, згідно яких, зокрема, Суд зазначає, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (див. рішення у справі "Хонякіна проти Грузії" (Khoniakina v. Georgia), № 17767/08, п. 72, від 19 червня 2012 року).
Суд повторює, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі "Колишній Король Греції та інші проти Греції" (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII). http://hudoc.echr.coe.int/eng?i=001-145014; https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/974_a16.

Оскільки нормативно-правові акти, на підставі яких позивачу, починаючи з 01.01.2018р., зроблено розрахунок розміру пенсії, визнані в судовому порядку протиправними, втручання у право власності позивача не може бути визнано законним.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що хоча відповідач як суб`єкт владних повноважень, починаючи з 01.01.2018 р., керувався чинними нормативно-правовими актами для розрахунку розміру пенсії позивача, з огляду на наступне визнання їх протиправними позивачу має бути проведено перерахунок пенсії без врахуванням передбачених вказаними нормативно-правовими актами обмежень.

З врахуванням викладеного суд визнає обґрунтованими посилання позивача на протиправність застосування до нього положень п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 під час здійснення перерахунку та виплати пенсії, починаючи з 01.01.2018 р.

Зокрема, з врахуванням висновків суду у справі №826/3858/18 протиправним є неврахування всіх видів грошового забезпечення військовослужбовців, вичерпний перелік яких встановлений Законом №2011-ХІІ, і які відображають умови, особливості військової служби кожної особи, яка має право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, і які нараховувались позивачу під час виходу на пенсію.

Проте, з огляду на відсутність відповідної довідки Київського міського військового комісаріату на виконання вимог Порядку №3-1 для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018р. (а наявний в матеріалах справи розрахунок станом на 01.01.2018 р. зроблений на підставі попередньо виданої довідки з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103), зобов`язати відповідача зробити перерахунок не можуть бути задоволені, тоді як розрахунок станом на 01.12.2017 р. (з врахуванням всіх складових) містить розмір пенсії без врахування підвищення, і його застосування призведе до зменшення розміру пенсії позивача.

В той же час, суд позбавлений можливості прийняти рішення під умовою видачі нової довідки про складові грошового забезпечення, оскільки це суперечило б вимогам ч. 7 ст. 246 КАС України.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення
виготовлено і підписано 21.10.19 р.