Справа № 420/4658/19
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4658/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду в інтересах ОСОБА_1 із позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати відповідача видати довідку-підтвердження статусу ОСОБА_1 як резидента (податкового резидента) України.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що з 03.05.2018 ОСОБА_1 знаходиться за межами України та прийнятий на тимчасовий консульський облік у посольстві України в Австралії. В травні 2019 р. довірена особа ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса з метою укладання договору дарування належної ОСОБА_1 частини домоволодіння його матері. Однак нотаріусом в оформленні правочину було відмовлено, оскільки для цього потрібен документ, що підтверджує статус ОСОБА_1 , як резидента (податкового резидента) України. З метою отримання такого документу довірена особа звернулася до ГУ ДФС в Одеській області, проте листом від 19.06.2019 № 12678/А/15-32-50-07-10 у видачі такої довідки було безпідставно відмовлено, що зумовило звернення за судовим захистом із даним позовом.

Ухвалою від 23.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін згідно з ст. 262 КАС України.

12.09.2019 до суду від ГУ ДФС в Одеській області надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що відповідно до Наказу Державної податкової адміністрації України 12.04.2002 N 173 «Про підтвердження статусу податкового резидента України» довідка видається лише з метою застосування міжнародних договорів України про уникнення подвійного оподаткування юридичних та фізичних осіб України, які отримують доходи за межами України. Відповідно до пп. 14.1.213 ст. 14 Податкового кодексу України резиденти - це: а) юридичні особи та їх відокремлені особи, які утворені та провадять свою діяльність відповідно до законодавства України з місцезнаходженням як на її території, так і за її межами; б) дипломатичні представництва, консульські установи та інші офіційні представництва України за кордоном, які мають дипломатичні привілеї та імунітет; в) фізична особа - резидент - фізична особа, яка має місце проживання в Україні. У разі якщо фізична особа має місце проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо така особа має місце постійного проживання в Україні; якщо особа має місце постійного проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні зв`язки (центр життєвих інтересів) в Україні. У разі якщо державу, в якій фізична особа має центр життєвих інтересів, не можна визначити, або якщо фізична особа не має місця постійного проживання у жодній з держав, вона вважається резидентом, якщо перебуває в Україні не менше 183 днів (включаючи день приїзду та від`їзду) протягом періоду або періодів податкового року. Довідку видають органи фіскальної служби за місцезнаходженням юридичної особи (місцем проживання фізичної особи) протягом 10-ти робочих днів з моменту подання письмового звернення такої особи. Отже, будь-який платник - юридична особа, фізична особа-підприємець, фізична особа може отримати Довідку в органах фіскальної служби за місцезнаходженням/місцем проживання (у тому числі за власним бажанням) протягом 10-ти робочих днів з моменту подання відповідного письмового звернення такої особи за умови, що така особа є резидентом України у розумінні пп. 14.1.213 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, отримує доходи за межами України та підпадає під дію міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування. Достатньою (але не виключною) умовою визначення місця знаходження центру життєвих інтересів фізичної особи є місце постійного проживання членів її сім`ї або її реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч.2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , карткою платника податків НОМЕР_2 від 11.05.2018 (реєстраційним номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_3 ; дата реєстрації 28.01.2004).

ОСОБА_1 є власником 11 / 100 частинами домоволодіння, що складається з трьох будинків з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , згідно свідоцтва про право власності на житло від 12.09.1994, видане згідно з розпорядженням № 43490 від 12.09.1994. З огляду на викладені у позовній заяві обставини, ОСОБА_1 мав намір подарувати вказану власність своїй матері.

У зв`язку із витребуванням при оформленні договору дарування приватним нотаріусом Руденко Ганною Олександрівною документу, який підтверджує статус ОСОБА_1 як податкового резидента України, 04.06.2019 довірена особа ОСОБА_1 звернулася до ГУ ДФС в Одеській області із заявою про видачу на його ім`я довідки - підтвердження статусу податкового резидента України за формою, затвердженою наказом ДПА від 12.04.2002 № 173.

Листом від 19.06.2019 № 12678/А/15-32-50-07-10 ГУ ДФС в Одеській області фактично відмовило у видачі довідки, навівши положення наказу ДПА № 173 від 12.04.2002 та підкресливши, що відповідна довідка видається лише з метою застосування міжнародних договорів України про уникнення подвійного оподаткування юридичних осіб та фізичних осіб України, які отримують доходи за межами України.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до пп. 14.1.213 п. 14.1 ст. 14 ПК України резиденти - це: а) юридичні особи та їх відокремлені особи, які утворені та провадять свою діяльність відповідно до законодавства України з місцезнаходженням як на її території, так і за її межами;

б) дипломатичні представництва, консульські установи та інші офіційні представництва України за кордоном, які мають дипломатичні привілеї та імунітет;

в) фізична особа - резидент - фізична особа, яка має місце проживання в Україні.

У разі якщо фізична особа має місце проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо така особа має місце постійного проживання в Україні; якщо особа має місце постійного проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні зв`язки (центр життєвих інтересів) в Україні. У разі якщо державу, в якій фізична особа має центр життєвих інтересів, не можна визначити, або якщо фізична особа не має місця постійного проживання у жодній з держав, вона вважається резидентом, якщо перебуває в Україні не менше 183 днів (включаючи день приїзду та від`їзду) протягом періоду або періодів податкового року.

Достатньою (але не виключною) умовою визначення місця знаходження центру життєвих інтересів фізичної особи є місце постійного проживання членів її сім`ї або її реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності.

Якщо неможливо визначити резидентський статус фізичної особи, використовуючи попередні положення цього підпункту, фізична особа вважається резидентом, якщо вона є громадянином України.

Якщо всупереч закону фізична особа - громадянин України має також громадянство іншої країни, то з метою оподаткування цим податком така особа вважається громадянином України, який не має права на залік податків, сплачених за кордоном, передбаченого цим Кодексом або нормами міжнародних угод України.

Якщо фізична особа є особою без громадянства і на неї не поширюються положення абзаців першого - четвертого цього підпункту, то її статус визначається згідно з нормами міжнародного права.

Достатньою підставою для визначення особи резидентом є самостійне визначення нею основного місця проживання на території України у порядку, встановленому цим Кодексом, або її реєстрація як самозайнятої особи.

Форма довідки-підтвердження статусу податкового резидента України та порядок її видачі контролюючими органами визначено наказом ДПА України від 12.04.2002 року № 173 «Про підтвердження статусу податкового резидента України» (далі - Наказ № 173).

Згідно з п. 2 Наказу № 173 довідку-підтвердження статусу податкового резидента України (далі - Довідка) видає державна податкова інспекція за місцезнаходженням юридичної особи (місцем проживання фізичної особи) на своєму бланку протягом 10-ти робочих днів з моменту подання письмового звернення такої особи.

Разом з тим, що відповідно до п. 3 Наказу № 173 державні податкові інспекції за місцезнаходженням юридичної особи (місцем проживання фізичної особи) у разі подання такою особою заяви про звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерел у зарубіжній державі (далі - Заява про звільнення) або заяви про відшкодування уже сплачених податків на території зарубіжної держави (далі - Заява про відшкодування) за формами, затвердженими компетентним органом цієї зарубіжної держави з виконання міжнародних договорів про уникнення подвійного оподаткування на її території, зобов`язані підтверджувати статус податкового резидента на цих формах підписом начальника Державної податкової інспекції та печаткою.

Довідка за формою, затвердженою наказом, або Заява про звільнення, або Заява про відшкодування, подані за формами, затвердженими компетентним органом зарубіжної країни, засвідчуються підписом керівника контролюючого органу та печаткою і видаються заявнику (уповноваженому представнику заявника) або відправляються поштою.

Отже, контролюючий орган видає платнику податків (юридичній особі, фізичній особі - підприємцю, фізичній особі) Довідку або підтверджує статус податкового резидента України у відповідному розділі Заяви про звільнення або Заяви про відшкодування, які подані за формами, затвердженими компетентним органом зарубіжної країни, у випадках, коли такі особи отримують доходи за межами України та підпадають під дію міжнародних договорів України про уникнення подвійного оподаткування і звернулися до контролюючого органу за місцезнаходженням юридичної особи (місцем проживання фізичної особи) із письмовим зверненням у довільній формі. Таке звернення може бути подане особисто заявником, уповноваженою на це особою або надіслано поштою.

Таким чином, довідка, що підтверджує статус податкового резидента України видається у випадках, коли особа отримує доходи за межами України та підпадають під дію міжнародних договорів України про уникнення подвійного оподаткування.

При цьому сама форма довідки обумовлює наявність договору про уникнення подвійного оподаткування між Україною (Урядом України) та відповідною країною, зокрема графа довідки «Цим підтверджується, що названа вище особа є платником податків в Україні і є резидентом України у розумінні договору про уникнення подвійного оподаткування між Україною (Урядом України) і ____ (назва країни)» містить обов`язковий реквізит, в якому зазначається відповідна країна, з якою Україною укладений договір про уникнення подвійного оподаткування.

Отже вищезазначена довідка розроблена відповідно до статті 14 Закону України "Про міжнародні договори України" з метою застосування міжнародних договорів України про уникнення подвійного оподаткування юридичних та фізичних осіб України, які отримують доходи за межами України.

Наведені ж позивачем доводи свідчать на користь того, що ОСОБА_1 дійсно притаманні риси податкового резидента України і він відповідає його визначенню за Податковим кодексом України, що не потребує додаткового встановлення такого факту в судовому порядку, оскільки забезпечено спеціальним нормативним актом.

Однак зазначені обставини не є підставою для видання довідки, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України 12.04.2002 N 173, оскільки остання є спеціалізованим документом для потреб застосування міжнародних договорів України про уникнення подвійного оподаткування, а не для посвідчення нотаріусами України договорів про дарування громадянами України належного їм нерухомого майна.

При цьому для цілей нотаріального посвідчення договору дарування громадянином України нерухомого майна нотаріусом зазвичай витребовуються довідка про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Так, відповідно до п. 63.1 ст.63 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями (далі - Кодекс) облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. Всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр) у порядку, визначеному цим Кодексом (п. 63.2 та п. 63.5 ст. 63 Кодексу).

На підставі встановлених судом фактів, суд приходить до висновку про те, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, пропорційно та своєчасно.

В той же час суд зазначає, що відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Отже суд приходить до висновку про те, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки є безпідставними та не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65023, м. Одеса, вул. Садова, 1а) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк