Справа № 200/11573/19-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 р. Справа№200/11573/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 )

до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Центральна, 154)

про визнання протиправним та скасування рішення від 23 липня 2019 року, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії та скасування рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 23 липня 2019 року щодо відмови в призначенні пенсії незалежно від віку згідно з частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зобов`язання Покровське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового підземного стажу роботи, що дає право отримання пенсії за нормами частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи на Микитівському ртутному комбінаті з 22 лютого 1993 року по 28 лютого 1994 року, на шахті «Комсомолець» в/о «Артемвугілля» з 21 березня 1994 року по 26 листопада 1994 року та з 28 вересня 1998 року по 30 вересня 1999 року в Артелі старателів «Полярная» Чукотського АО з 8 грудня 1994 року по 24 жовтня 1997 року та в Артелі старателів «Арктика» Чукотського АО з 10 жовтня 1999 року по 12 жовтня 2000 року, з 5 жовтня 2000 року по 28 жовтня 2003 року, з 1 листопада 2003 року по 31 жовтня 2004 року, в Шахтопрохідницькому будівельному управлінні № 9 ДВАТ «Трест Донецькшахтопроходка» з 26 червня 2006 року по 13 серпня 2008 року, на шахті ім. К.А. Румянцева ДП «Артемвугілля» з 26 червня 2014 року по 6 серпня 2015 року, в ТОВ «Інтер-інвест вугілля» з 9 лютого 2005 року по 1 червня 2005 року, в ТОВ «Технологія» м. Донецьк з 24 жовтня 2005 року по 15 червня 2006 року, зобов`язання Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 20 червня 2019 року із зарахуванням до страхового пільгового стажу в підземних умовах періоду роботи на Микитівському ртутному комбінаті з 22 лютого 1993 року по 28 лютого 1994 року, на шахті «Комсомолець» в/о «Артемвугілля» з 21 березня 1994 року по 26 листопада 1994 року та з 28 вересня 1998 року по 30 вересня 1999 року в Артелі старателів «Полярная» Чукотського АО з 8 грудня 1994 року по 24 жовтня 1997 року та в Артелі старателів «Арктика» Чукотського АО з 10 жовтня 1999 року по 12 жовтня 2000 року, з 5 жовтня 2000 року по 28 жовтня 2003 року, з 1 листопада 2003 року по 31 жовтня 2004 року, в Шахтопрохідницькому будівельному управлінні № 9 ДВАТ «Трест Донецькшахтопроходка» з 26 червня 2006 року по 13 серпня 2008 року, на шахті ім. К.А. Румянцева ДП «Артемвугілля» з 26 червня 2014 року по 6 серпня 2015 року, в ТОВ «Інтер-інвест вугілля» з 9 лютого 2005 року по 1 червня 2005 року, в ТОВ «Технологія» м. Донецьк з 24 жовтня 2005 року по 15 червня 2006 року та призначення пенсії незалежно від віку згідно з частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 20 червня 2019 року.

Ухвалою суду від 30 вересня 2019 року було прийнято до провадження позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі № 200/11573/19-а.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 23 липня 2019 року відповідач прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії. Рішенням про відмову в призначенні пенсії відповідачем вирішено відмовити в призначенні пенсії незалежно від віку за нормами частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу в підземних умовах - 25 років ( на провідних професіях - 20 років). Позивач не погоджується з рішенням відповідача від 23 липня 2019 року, оскільки відповідач безпідставно в порушення закону не зарахував до пільгового стажу періоди роботи, внаслідок чого було відмовлено в призначенні пенсії незалежно від віку.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог, вважає вимоги, викладені у позовній заяві, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що прийняте управлінням рішення про відмову позивачу в призначені пенсії є правомірним та прийняте відповідно до вимог чинного законодавства України, а отже, не підлягає скасуванню.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 5 вересня 1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Позивач є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить довідка від 29 січня 2019 року № 1427-.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що записами у трудовій книжці на ім`я позивача встановлено, що позивач у період з 22 лютого 1993 року по 28 лютого 1994 року позивач працював на Микитівському ртутному комбінаті гірничим робітником підземним. У період з 21 березня 1994 року по 26 листопада 1994 року та з 28 вересня 1998 року по 30 вересня 1999 року позивач працював на шахті «Комсомолець» в/о «Артемвугілля» прохідником з повним робочим днем в шахті. У період з 8 грудня 1994 року по 24 жовтня 1997 року позивач працював в Артелі старателів «Полярная» Чукотського АО гірничим робітником з повним робочим днем у шахті та у період з 10 жовтня 1999 року по 12 жовтня 2000 року, з 5 жовтня 2000 року по 28 жовтня 2003 року, з 1 листопада 2003 року по 31 жовтня 2004 року позивач працював в Артелі старателів «Арктика» Чукотського АО гірничим робітником очисного забою з повним робочим днем у шахті. У період з 26 червня 2006 року по 13 серпня 2008 року позивач працював в Шахтопрохідницькому будівельному управлінні № 9 ДВАТ «Трест Донецькшахтопроходка» прохідником з повним робочим днем у шахті. У період з 26 червня 2014 року по 6 серпня 2015 року позивач працював на шахті ім. К.А. Румянцева ДП «Артемвугілля» прохідником підземним з повним робочим днем у шахті. У період з 9 лютого 2005 року по 1 червня 2005 року позивач працював в ТОВ «Інтер-інвест вугілля» прохідником підземним з повним робочим днем у шахті. У період з 24 жовтня 2005 року по 15 червня 2006 року позивач працював в ТОВ «Технологія» м. Донецьк прохідником з повним робочим днем у шахті.

20 червня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії згідно з пунктом 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка була зареєстрована за № 2816, про що свідчить розписка-повідомлення.

За результатами розгляду заяви позивача відповідачем було прийнято рішення від 23 липня 2019 року про відмову позивачу у призначені. Обґрунтовуючи зазначене рішення відповідач зазначив наступне.

ОСОБА_1 були надані наступні документи: заява про призначення пенсії від 20 червня 2019 року № 2816, ксерокопія трудової книжки від 28 листопада 1994 року, довідка від 29 січня 2019 року № 1427- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ксерокопія паспорта, ксерокопія картки платника податків, ксерокопія військового квитка, довідки видані ТОВ «Шахтобудівельна компанія» від 25 червня 2018 року № 02/1347, від 1 березня 2019 року № 02/436, копія вкладиша до трудової книжки від 24 жовтня 2005 року серії НОМЕР_3 , копія наказу від 29 квітня 2016 року № 12, копії наказів від 13 травня 2014 року № 212, від 13 травня 2019 року № 177, довідка ДП «Торецьквугілля» від 15 серпня 2018 року № 5-71/2093. Додатково при розгляді заяви до уваги були взяті такі документи: індивідуальні відомості про застраховану особу за 1999 - 2018 роки, витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань , 36062192, 32270533,00180870, 35711134, 40162326,32458462, особиста заява від 20 червня 2019 року, довідки «Муниципального казенного учреждения» (рос. мовою) від 26 квітня 2019 року № 04-16/11-391, від 26 квітня 2019 року № 04-16/11-390, довідка від 12 липня 2019 року № 02/2136 видана ТОВ «Шахтобудівельна компанія».

Період роботи на шахті «Комсомолець» в/о « Артемвугілля» з 28 серпня 1998 року по 30 вересня 1999 року до страхового стажу враховані за даними наявними в індивідуальних відомостях про застраховану особу з 1 жовтня 1998 року по 30 вересня 1999 року, так як запис в трудовій книжці про роботу завірено печаткою, яка не відповідає найменуванню підприємства при прийомі на роботу, дані про реорганізацію відсутні.

До пільгового стажу не враховано періоди роботи на Микитівському ртутному комбінаті з 22 лютого 1993 року по 28 лютого 1994 року та на шахті « Комсомолець» в/о «Артемвугілля» з 21 березня 1994 року по 26 листопада 1994 року та з 28 вересня 1998 року по 30 вересня 1999 року, так як заявником не надані довідки, підтверджуючі пільговий характер роботи. Для підтвердження пільгового характеру роботи в артелях старателів «Полярная» и «Арктика» Чукотського автономного округа России ( рос. мовою) з 8 грудня 1994 року по 24 жовтня 1997 року, з 10 жовтня 1999 року по 12 жовтня 2000 року, з 5 жовтня 2000 року по 28 жовтня 2003 року, з 1 листопада 2003 року по 31 жовтня 2004 року заявником надана архівна довідка про трудовий стаж архівного відділу Муниципального казенного учреждения «Административно-хозяйственная служба, Единая дежурно-лиспетчерская служба, архив городского округа Єгвекинот» (рос. мовою), яка надана на підставі тільки наказів і не може підтверджувати пільговий характер роботи. Для вирішення питання по врахуванню до пільгового стажу вищевказаних періодів роботи заявнику необхідно надати заяву та документи на Комісію з питань підтвердження стажу роботи на посадах , що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

До пільгового стажу не враховано період роботи в шахтопрохідницькому будівельному управлінні № 9 ДВАТ «Трест Донецькшахтопроходка» з 26 червня 2006 року по 13 серпня 2008 року, так як запис, внесений до трудової книжки, не завірено печаткою, довідку підтверджуючу пільговий характер роботи заявником не надано.

До пільгового стажу не враховано період роботи на шахті ім. К.А. Румянцева з 26 червня 2014 року по 6 серпня 2015 року, так як в індивідуальних відомостях про застраховану особу, відсутні дані про нарахування заробітку та про сплату страхових внесків протягом всього періоду роботи на пільгових умовах, довідку підтверджуючу пільговий характер роботи заявником не надано. Підприємство перереєстроване з м. Слов`янськ.

До пільгового стажу не враховано період роботи в ТОВ «Інтер-інвест вугілля» з 9 лютого 2005 року по 1 червня 2005 року, так як заявником не надано довідку, підтверджуючу пільговий характер роботи.

До пільгового стажу не враховано період роботи в ТОВ «Технологія» м. Донецьк з 24 жовтня 2005 року по 15 червня 2006 року, так як відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру неможливо визначити зайнятість підприємства видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників.

За таких обставин вирішено відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії незалежно від віку за нормами частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу в підземних умовах - 25 років (на провідних професіях - 20 років).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Норами статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачена пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників. Згідно частини 3 зазначеної статті працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років. За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Нормами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

У той же час, судом встановлено, що спірні періоди роботи позивача, а саме на Микитівському ртутному комбінаті з 22 лютого 1993 року по 28 лютого 1994 року та на шахті « Комсомолець» в/о «Артемвугілля» з 21 березня 1994 року по 26 листопада 1994 року та з 28 вересня 1998 року по 30 вересня 1999 року, в артелях старателів «Полярная» и «Арктика» Чукотського автономного округа России ( рос. мовою) з 8 грудня 1994 року по 24 жовтня 1997 року, з 10 жовтня 1999 року по 12 жовтня 2000 року, з 5 жовтня 2000 року по 28 жовтня 2003 року, з 1 листопада 2003 року по 31 жовтня 2004 року, в шахтопрохідницькому будівельному управлінні № 9 ДВАТ «Трест Донецькшахтопроходка» з 26 червня 2006 року по 13 серпня 2008 року, в ТОВ «Інтер-інвест вугілля» з 9 лютого 2005 року по 1 червня 2005 року, в ТОВ «Технологія» м. Донецьк з 24 жовтня 2005 року по 15 червня 2006 року, на шахті ім. К.А. Румянцева з 26 червня 2014 року по 6 серпня 2015 року підтверджується записами трудової книжки, яка містить всі необхідні записи, зокрема підтверджує, що позивач працював повний робочий день та робота була під землею (в шахті).

Щодо того, що період роботи на шахті «Комсомолець» в/о « Артемвугілля» з 28 серпня 1998 року по 30 вересня 1999 року до страхового стажу враховані за даними наявними в індивідуальних відомостях про застраховану особу з 1 жовтня 1998 року по 30 вересня 1999 року, так як запис в трудовій книжці про роботу завірено печаткою, яка не відповідає найменуванню підприємства при прийомі на роботу, дані про реорганізацію відсутні, суд зазначає, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу за кодом зазначено ДП «Шахта «Комсомолець», що відповідає печатці на записі у трудовій книжці позивача у період з 28 серпня 1998 року по 30 вересня 1999 року,а отже таке твердження позивача є неправомірним.

Крім того, суд не приймає посилання відповідача на те, що до пільгового стажу не враховано період роботи в шахтопрохідницькому будівельному управлінні № 9 ДВАТ «Трест Донецькшахтопроходка» з 26 червня 2006 року по 13 серпня 2008 року, так як запис, внесений до трудової книжки, не завірено печаткою, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Суд звертає увагу, що підставою як для призначення пенсії так і для її перерахунку у подальшому є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Зазначений висновок викладено в постанові Верховного суду від 6 березня 2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить записи щодо роботи позивача у зазначений період на вказаному підприємстві. Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідною посадою. Відсутність печатки на записі про звільнення є несуттєвими, щоб взагалі не прийняти їх для врахування при призначенні пенсії позивачу. Крім того, проставляння печатки є виключним обов`язком роботодавця та позивач не повинен нести відповідальність за це.

Щодо посилання відповідача, що до пільгового стажу не враховано період роботи на шахті ім. К.А. Румянцева з 26 червня 2014 року по 6 серпня 2015 року, так як в індивідуальних відомостях про застраховану особу, відсутні дані про нарахування заробітку та про сплату страхових внесків протягом всього періоду роботи на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Відповідно до норм частини першої статті 24 Закону № 1058-XV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з положеннями частини третьої зазначеної статті страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у статті 20 Закону № 1058-XV.

Так, абзацом 1 частини першої статті 20 Закону № 1058-XV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до положень частини другої зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з нормами частини десятої вищенаведеної статті Закону, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Нормами статті 106 Закону № 1058-XV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у справі Latvia (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак, якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачів вимогам.

У справі Будченко проти України (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також зазначив, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необґрунтованою відмову відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи на Микитівському ртутному комбінаті з 22 лютого 1993 року по 28 лютого 1994 року, на шахті «Комсомолець» в/о «Артемвугілля» з 21 березня 1994 року по 26 листопада 1994 року та з 28 вересня 1998 року по 30 вересня 1999 року в Артелі старателів «Полярная» Чукотського АО з 8 грудня 1994 року по 24 жовтня 1997 року та в Артелі старателів «Арктика» Чукотського АО з 10 жовтня 1999 року по 12 жовтня 2000 року, з 5 жовтня 2000 року по 28 жовтня 2003 року, з 1 листопада 2003 року по 31 жовтня 2004 року, в Шахтопрохідницькому будівельному управлінні № 9 ДВАТ «Трест Донецькшахтопроходка» з 26 червня 2006 року по 13 серпня 2008 року, на шахті ім. К.А. Румянцева ДП «Артемвугілля» з 26 червня 2014 року по 6 серпня 2015 року, в ТОВ «Інтер-інвест вугілля» з 9 лютого 2005 року по 1 червня 2005 року, в ТОВ «Технологія» м. Донецьк з 24 жовтня 2005 року по 15 червня 2006 року, та як наслідок задоволення позовних вимог позивача в цій частині.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити пенсію з 20 червня 2019 року суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення. Тобто, призначення пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. У такому випадку, суд може лише зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву про призначення пенсії, вказавши на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог позивача в цій частині.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду,може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. З аналізу вищезазначених правових норм суд дійшов висновку, що відповідач своїми діями не забезпечив справедливої рівноваги, запобігаючи несприятливим наслідкам, які можуть виникнути після прийняття такого рішення для захисту основоположних прав конкретної особи, використовуючи свої функції, покладені статтею 19 Конституції України.

За таких обставин та з урахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку щодо задоволення позовних вимог позивача частково.

Згідно з положеннями частини 3 статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. відповідно до квитанції від 21 вересня 2019 року.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Центральна, 154) про визнання протиправним та скасування рішення від 23 липня 2019 року, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протипранвними дії Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії незалежно від віку згідно з частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії від 23 липня 2019 року.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 червня 2019 року № 2816 про призначення пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу період роботи на Микитівському ртутному комбінаті з 22 лютого 1993 року по 28 лютого 1994 року, на шахті «Комсомолець» в/о «Артемвугілля» з 21 березня 1994 року по 26 листопада 1994 року та з 28 вересня 1998 року по 30 вересня 1999 року в Артелі старателів «Полярная» Чукотського АО з 8 грудня 1994 року по 24 жовтня 1997 року та в Артелі старателів «Арктика» Чукотського АО з 10 жовтня 1999 року по 12 жовтня 2000 року, з 5 жовтня 2000 року по 28 жовтня 2003 року, з 1 листопада 2003 року по 31 жовтня 2004 року, в Шахтопрохідницькому будівельному управлінні № 9 ДВАТ «Трест Донецькшахтопроходка» з 26 червня 2006 року по 13 серпня 2008 року, на шахті ім. К.А. Румянцева ДП «Артемвугілля» з 26 червня 2014 року по 6 серпня 2015 року, в ТОВ «Інтер-інвест вугілля» з 9 лютого 2005 року по 1 червня 2005 року, в ТОВ «Технологія» м. Донецьк з 24 жовтня 2005 року по 15 червня 2006 року.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовити.

Стягнути з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 700 (сімсот вісім) 00 коп.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 22 жовтня 2019 року. Повне судове рішення складено 22 жовтня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар