Справа № 817/1337/18
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2019 року м. Рівне №817/1337/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринця Д.Є. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1
доКомандувача Сухопутних військ Збройних Сил України Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2
про визнання дій протиправними, поновлення в списках особового складу, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України, Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якому просить суд:
визнати протиправними дії Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України про видачу наказу №15 від 10.01.2018 про притягнення позивача, до дисциплінарної відповідальності у вигляді «позбавлення військового звання» в дисциплінарному порядку та скасувати наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 10.01.2018 № 15 про накладення на позивача, дисциплінарного стягнення «позбавлення військового звання».
визнати протиправними дії командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про видачу наказу (по особовому складу) №58 від 22.03.2018 про звільнення позивача, з військової служби у запас за пунктом «ж» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з урахуванням вимог частини восьмої цієї ж статті і виключення зі списків особового складу Збройних Сил України з 10.01.2018 та скасувати цей наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 22.03.2018 №58.
визнати протиправними дії тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 про видачу наказу № 16 від 26.03.2018 про виключення позивача із списків особового складу Корецького РВК Рівненської області та всіх видів забезпечення та скасувати цей наказ тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 № 16 від 26.03.2018.
визнати протиправними дії військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 про видачу наказу № 156 від 26.12.2017 про результати проведення службового розслідування, яким визначено клопотати перед вищим командуванням про накладення на позивача, дисциплінарного стягнення «позбавлення військового звання» та скасувати цей наказ № 156 від 26.12.2017.
визнати протиправними дії військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 про видачу наказу № 2 від 06.01.2018 про результати проведення в Корецькому РВК позапланової перевірки з питань бойової, мобілізаційної готовності та службової діяльності, яким визначено подати клопотання перед вищим командуванням про накладення на позивача, дисциплінарного стягнення «позбавлення військового звання» та скасувати цей наказ № 2 від 06.01.2018.
поновити позивача, в списках особового складу Збройних Сил України з часу звільнення 10.01.2018 та в списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 із всіма видами забезпечення.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що накази які ним оскаржуються є незаконними протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Позивач зазначає те, що підставою для накладення дисциплінарного стягнення у вигляді «позбавлення військового звання», яке було застосовано наказом від 10.01.2018 №15 були висновки проведеної позапланової комплексної перевірки Корецького районного військового комісаріату Рівненської області з питань бойової, мобілізаційної готовності та службової діяльності щодо незадовільної організації службової діяльності та невиконання службових обов`язків з боку військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 майора ОСОБА_1 . Позивач посилається на те, що позапланова комплексна перевірка проведена з грубим порушенням чинного законодавства, а відтак є протиправною та незаконною, тому і видані по її результатах накази також є протиправними. Також вважає порушеними свої права на оскарження цих наказів, оскільки жоден з них йому не оголошувався. Крім того зазначає, що при складанні актів перевірок та при винесенні наказів про звільнення позивача, жодним чином не враховано: характер та обставини кримінальних правопорушень, які позивач повністю не визнає, а обвинувачення за однією із тяжких статей (ч.3 ст. 191 КК України) вже закрито за відсутністю складу злочину; відсутність будь яких наслідків від кримінальних правопорушень; попередня поведінка позивача, в тому числі виконання своїх обов`язків, як керівника ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка на протязі 10 останніх місяців до звільнення кожного місяця оцінювалась як задовільна із видачею багатьох наказів про заохочення та інше. Також позивач зазначив, що про існування вказаних в позовній заяві всіх наказів йому стало відомо 18.04.2018 від адвоката, який отримав на свій запит відповідні матеріали із ІНФОРМАЦІЯ_6 і ознайомив його з ними.
У встановлений судом строк відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_7 до суду подано відзив, у якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. Разом з тим, ухвалою суду від 05.07.2019 даний відзив повернуто відповідачу без розгляду. Оскільки, відзив на позовну заяву не відповідає вимогам ст. 162,167 Кодексу адміністративного судочинства України.
У встановлений судом строк відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_8 до суду подано відзив, у якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. Відзив обґрунтовано тим, що наказом тимчасово виконуючого обов`язки командувача оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » генерал майора ОСОБА_2 №58 від 22.03.2018 майора ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас та виключено із списків особового складу Збройних Сил України з 10.01.2018, на підставі наказу №15 від 10.01.2018. Враховуючи наведене, ТВО військового комісара Корецького РВК діяв виключно згідно чинного законодавства. Оскільки саме відповідно до вищевказаних наказів, на підставі службового листа ІНФОРМАЦІЯ_3 №5/302 від 26.03.2018, винесено наказ (по строковій частині) №16 від 26.03.2018 про виключення із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 майора ОСОБА_1 . А тому в діях відповідача не вбачається жодних ознак протиправних дій.
У встановлений судом строк відповідачем Командувачем військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до суду подано відзив, у якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. Відзив обґрунтовано тим, що відповідач як суб`єкт владних повноважень при виданні оскаржуваного наказу, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Ухвалою суду від 11.05.2018 задоволено клопотання відповідача. Ухвалено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримав викладені обставини та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представники відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечували, просили суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
19.03.2019 позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог. Відповідно до якої позивач просить суд:
визнати протиправними дії Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України про видачу наказу №15 від 10.01.2018 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді «позбавлення військового звання» в дисциплінарному порядку;
визнати протиправним наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №15 від 10.01.2018 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді «позбавлення військового звання» в дисциплінарному порядку та скасувати цей наказ;
визнати протиправними дії командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про видачу наказу (по особовому складу) №58 від 22.03.2018 про звільнення позивача з військової служби у запас за пунктом «ж» ч.6 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу з урахуванням вимог частини восьмої цієї ж статті і виключення зі списків особового складу Збройних Сил України з 10.01.2018;
визнати протиправним наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №58 від 22.03.2018 про звільнення позивача з військової служби у запас за пунктом «ж» ч.6 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу з урахуванням вимог частини восьмої цієї ж статті і виключення зі списків особового складу Збройних Сил України з 10.01.2018 та скасувати цей наказ;
визнати протиправними дії тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 про видачу наказу №16 від 26.03.2018 про виключення позивача із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_9 та всіх видів забезпечення;
визнати протиправним наказ тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №16 від 26.03.2018 про виключення позивача із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_9 та всіх видів забезпечення та скасувати цей наказ;
визнати протиправним дії військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 про видачу наказу №156 від 26.12.2017 про результати проведення службового розслідування, яким визначено клопотати перед вищим командуванням про накладення на позивача дисциплінарного стягнення «позбавлення військового звання»;
визнати протиправним та скасувати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 №156 від 26.12.2017 про результати проведення службового розслідування, яким визначено клопотати перед вищим командуванням про накладення на позивача дисциплінарного стягнення «позбавлення військового звання» та скасувати цей наказ;
визнати протиправними дії військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 про видачу наказу №2 від 06.01.2018 про результати проведення в Корецькому РВК позапланової перевірки з питань бойової, мобілізаційної готовності та службової діяльності, яким визначено подати клопотання про накладення на позивача дисциплінарного стягнення позбавлення військового звання»;
визнати протиправним та скасувати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 №2 від 06.01.2018 про результати проведення в Корецькому РВК позапланової перевірки з питань бойової, мобілізаційної готовності та службової діяльності, яким визначено подати клопотання про накладення на позивача дисциплінарного стягнення позбавлення військового звання» та скасувати цей наказ;
поновити позивача в списках особового складу Збройних Сил України з часу звільнення 10.01.2018 та в списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 із всіма видами забезпечення.
Ухвалою суду від 18.06.2019 ухвалено перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
В червні 2016 року ОСОБА_1 було призначено на посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_9 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_10 ).
18.12.2017 позивач був затриманий в якості підозрюваного за ч. 3. ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України.
18.12.2017 військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_11 ) підписав наказ №280-АГД про призначення службового розслідування.
26.12.2017 складено Акт службового розслідування та винесено наказ №156 про результати проведення службового розслідування, в п. 2 якого вказано, що за порушення вимог абз. 1 Військової присяги, ст. 11, 16, 49 та 50 розділу 1, ст. 58 та 59 розділу 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, умов укладеного Контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах офіцерського складу, особисту дисциплінованість у вказаному вчинку, що призвели до порушення вимог законодавства, вирішено про необхідність клопотати перед вищим командуванням про накладення на позивача дисциплінарного стягнення - «позбавлення військового звання».
04.01.2018 військовий комісар Рівненського ОВК видав наказ №3-АГД про проведення в Корецькому РВК позапланової комплексної перевірки з питань бойової, мобілізаційної готовності та службової діяльності.
06.01.2018 складено Акт позапланової комплексної перевірки питань бойової, мобілізаційної готовності та службової діяльності Корецького РВК, відповідно до якого встановлено, що за результатами перевірки військовий комісаріат до проведення мобілізаціх людських і транспортних ресурсів «не готовий», обліково-призовна робота, стан виховної за соціально-психологічної роботи, військової дисципліни та правопорядку керівництва оцінено «незадовяльно». Загальна оцінка військового комісаріату за результатами позапланової перевірки «не готовий до виконання завдань за призначенням».
06.01.2018 військовим комісаром Рівненського ОВК підписано наказ за №2 про результати проведення в Корецькому РВК позапланової комплексної перевірки з питань бойової, мобілізаційної готовності та службової діяльності. В п.1 цього наказу зазначається про подання клопотання перед вищим командуванням про накладення на позивача дисциплінарного стягнення «позбавлення військового звання».
10.01.2018 Командувачем Сухопутних військ Збройних Сил України видано наказ №15 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. В п. 1 цього наказу зазначається про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - «позбавлення військового звання».
22.03.2018 тимчасово виконуючим обов`язки командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » винесено наказ (по особовому складу) №58, яким позивача виключено із списків особового складу Збройних Сил України з 10 січня 2018 року.
Підставою для винесення даного наказу є наказ командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 15 від 10.01.2018.
26.03.2018 тимчасово виконуючим обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 капітаном ОСОБА_3 підписано наказ (по стройовій частині) № 16 на підставі службового листа Рівненського ОВК від 26.03.2018 № 5/302 про виключення позивача із списків особового складу Корецького РВК Рівненської області та всіх видів забезпечення.
Позивач вважає, що дані накази є протиправним та таким, що підлягають скасуванню, що і стало підставою для звернення із даним адміністративним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Відносини щодо звільненням з військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством. При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.
Так, правовими актами спеціального законодавства є, зокрема, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232), Указ Президента «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008), Наказ Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України» від 16.07.1997 №300, Закон України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України № 551-XIV від 24.03.1999 (далі - Дисциплінарний Статут № 551), Наказ Міністерства оборони України Про затвердження Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України № 82 від 30.03.2004 (далі Інструкція № 82); Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений законом України від 24.03.1999 №548-ХІV (далі - Статут внутрішньої служби); Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 №389 (далі - Положення про військові комісаріати); Тимчасова інструкція про порядок організації і проведення перевірок та оцінювання набуття оперативних (бойових) спроможностей у Збройних Силах України, затверджена Наказом Міністерства оборони України від 29.05.2013 № 352 (далі - Тимчасова інструкція № 352 ).
Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Згідно ст.2 цього Закону №2232, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 24 цього Закону № 2232 передбачено, що початком проходження військової служби вважається, зокрема, день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до пп. в п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону передбачено, що під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці в зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку.
Звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України (частина 9 ст. 26 Закону № 2232).
Положенням № 1153/2008 про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.
Зокрема п. 77 визначено, що військовослужбовці можуть бути позбавлені військового звання у порядку дисциплінарного стягнення.
Про позбавлення військовослужбовців військового звання у порядку дисциплінарного стягнення посадові особи, яким надано таке право Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, видають відповідний наказ.
Військовослужбовці, позбавлені військового звання: у порядку дисциплінарного стягнення - виключаються зі списків особового складу (крім військовослужбовців строкової військової служби) з дня підписання відповідного наказу, а якщо законодавством установлено строки здавання посади, - з дати затвердження акта про здавання і прийняття посади. Початком здавання посади є день, що настає за днем підписання наказу про позбавлення військового звання.
Суд зазначає, що сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, який затверджений Законом України №551-XIV від 24.03.1999 (далі - Статут № 551).
Цим Статутом визначено, що усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.
Пунктами 1, 2 Статут № 551 визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Пунктом 5 Статуту передбачено, що за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів (начальників) підтримувати на належному рівні військову дисципліну.
При цьому, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.
Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.
Відповідно до п. 45 Статуту № 551, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Згідно п. 68 Статуту № 551, на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.
На військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення (п. 83 Статуту №551).
Пунктом 85 Статуту № 551 передбачено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).
Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України.
Наказом Міністра оборони України від 15.03.2004 № 82 затверджено Інструкцію про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України яка визначає підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку).
Відповідно до п.1.2 Інструкції № 82 службове розслідування проводиться у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду. невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.
Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.
Рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. (п. 1.3 Інструкції № 82).
Згідно п. 1.5 Інструкції № 82 Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження.
Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником) чи доручено іншій посадовій особі.
У разі потреби залучення фахівців до проведення службового розслідування командиром (начальником) призначається комісія у складі групи фахівців на чолі з головою комісії, про що оголошується в наказі.
Пункт 1.6 Інструкції №82 передбачає, що службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено посадовою особою, якою він призначений, або старшим начальником, але не більше як на один місяць.
У термін службового розслідування не включається час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці або на лікуванні.
Пунктом 1.7 Інструкції передбачено, що до участі у проведенні розслідування не повинні залучатися особи, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особи, які особисто зацікавлені в його результатах.
Відповідно п. 2.2. Інструкції посадові особи Збройних Сил України зобов`язані надавати правдиві письмові пояснення по суті предмета розслідування та поставлених їм питань, пред`являти відповідні документи чи матеріали.
Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи і порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб, проведення додаткових ревізій.
Згідно розділу 3 Інструкції №82 розслідуванням повинно бути встановлено: наявність чи відсутність події, з приводу якої було призначено розслідування, та її обставини (час, місце) і наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх спричинення; наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями військовослужбовця; конкретні неправомірні дії військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; вимоги чинного законодавства чи інших нормативно-правових актів та керівних документів, які було порушено; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення; форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного; умови та причини, що сприяли правопорушенню; чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків.
Відповідно до пунктів 5.1 та 5.2 Інструкції № 82 посадова особа, яка призначала службове розслідування, розглядає у 10-денний термін акт та всі інші матеріали службового розслідування і приймає відповідне рішення.
Про прийняте рішення повідомляється військовослужбовцю, стосовно якого проводиться службове розслідування, а у випадках, передбачених пунктом 4.4. цієї Інструкції, також начальнику органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.
Як встановлено судом з матеріалів справи, 18.12.2017 Рівненським обласним військовим комісаріатом винесено наказ «Про призначення службового розслідування» № 280-АГД.
Як вбачається зі змісту даного наказу, підставою для його видачі стало затримання позивача як підозрюваного у вчиненні двох тяжких кримінальних правопорушень.
Зокрема вказано, що о 15 год. 20 хв. 18.12.2017 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 майора ОСОБА_1 було затримано за підозрою отримання протягом листопада грудня 2017 року неправомірної вигоди від перевізника, з яким було укладено договір на перевезення військовозобов`язаних та призовників, а також надання транспорту для здійснення розшуку призовників (проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000198 від 13.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст.191 та ч.3 ст. 368 КК України).
За результатами проведення службового розслідування 26.12.2017 складено Акт.
Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що 18.12.2017 близько 12:00 військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_5 майор ОСОБА_1 зловживаючи службовим становищем отримав в особистому кабінеті від громадянина «А» неправомірну вигоду у розмірі 12 тис. 500 грн. за укладення договорів на перевезення військовозобов`язаних та призовників, послуги яких фактично не виконувались, а грошові кошти за оплату таких послуг привласнені позивачем.
Крім того, згідно Розділу 7 службового розслідування прийнято рішення про клопотання перед вищим командуванням про накладення на військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 майора ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «позбавлення військового звання».
Щодо зазначення в акті службового розслідування у вигляді інформації про проведення у відношенні позивача досудового розслідування по кримінальному провадженню, за ч.3 ст.191 та ч.3 ст. 368 КК України (кримінальне провадження №0000198), суд зазначає, що а ні на час складання акту службового розслідування а ні на час розгляду справи по суті обвинувального вироку у відношенні ОСОБА_1 суду не надано.
Разом з тим, суд звертає увагу, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України, є кримінально караним діянням, що підлягає встановленню за наслідками кримінального провадження і доведення вини особи. При цьому, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, як подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), так і винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (ст.94 КПК України).
Суд дійшов висновку, що затримання особи за вчинення кримінального правопорушення чи злочину та повідомлення їй про підозру у його вчиненні не є доказами винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки відповідальність осіб має індивідуальний характер, який належить встановити.
Оскільки, в протилежному випадку це суперечитиме положенням ст. 62 Конституції України, в якій зазначено про те, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Суд зазначає, що в акті службового розслідування не зазначено, яке саме правопорушення та які наслідки виявилися у не виконанні, порушенні вимог статей 6 та 11 розділу 1, статей 58 та 59 розділу 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1 та 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умов пункту 1 укладеного Контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу, що призвели до неготовності ІНФОРМАЦІЯ_5 до виконання завдань за призначенням. Має місце лише формальна констатація загальних (окремих) вимог законодавства щодо служби в Збройних Силах України.
Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що що посадовими особами які проводили службове розслідування порушено порядок його проведення, а також право позивача на належний захист своїх прав та законних інтересів, а саме: не повідомлено позивача про проведення службового розслідування і позивач не був присутній при ньому, а тому був позбавлений можливості робити заяви, подавати документи і порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб тощо (п.2.2. Інструкції № 82); позивачу не повідомлено про результати проведеного службового розслідування (п.5.2. Інструкції № 82); розслідування проводилося в той час, коли позивач був усунений з посади начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ; в акті зазначається про обставини вчиненого правопорушення, але не встановлено ступеня вини як позивача так і інших посадових осіб, які причетні до цього правопорушення, про що стверджується у всіх документах (розділ 3 Інструкції №82); не вказано форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки і ставлення до скоєного (розділ 3 Інструкції №82); повністю відсутні в акті дані про умови та причини, що сприяли правопорушенню (розділ 3 Інструкції №82).
Крім того, позивач не був ознайомлений з результатами проведеного службового розслідування, а відтак не міг скористатися правом на його оскарження (п.5.4 Інструкції №82 та п.110 Дисциплінарного Статуту).
Отже, враховуючи те, що службове розслідування проведено з порушенням вище наведених норм чинного законодавства, а тому є протиправним, тому і виданий за його результатами наказ ІНФОРМАЦІЯ_6 №156 від 26.12.2017 є також протиправним.
10.01.2018 на підставі поданого клопотання Командувачем Сухопутних військ Збройних Сил України видано наказ №15 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. В п. 1 цього наказу стверджується, що на військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 майора ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення «позбавлення військового звання».
Пунктом 86 Статуту № 551 передбачено, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Так в оскаржуваному наказі від 10.01.2018 №15 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", відповідно до якого на позивача накладено дисциплінарне стягнення "позбавлення військового звання", зазначено про порушення вимог ч.6 ст. 6, абзаців другого та п`ятого статті 11, статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України щодо необхідності сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, зобов`язання кожного військовослужбовця виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконаних завдань, доручених йому за посадою, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України щодо неухильного виконання військових статутів, наказів командирів, пунктів 14 та 15 Положення про військові комісаріати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 № 389, щодо відповідальності за стан обліково-призовної роботи, забезпечення виконання плану проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, мобілізаційну готовність військового комісаріату, підготовку, виховання, військову та трудову дисципліну, морально-психологічний стан, своєчасне і повне виконання завдань, покладених на військовий комісаріат.
Але суд зазначає, що зазначені порушення не знайшли своє відображення в акті службового розслідування, крім того порушено порядок проведення службового розслідування, а також при накладені дисциплінарного стягнення та обранні його виду не враховано характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, тривалість військової служби та рівень знань майора ОСОБА_1 .
З урахуванням вищенаведеного наказ від 10.01.2018 №15 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", ОСОБА_1 у вигляді "позбавлення військового звання" прийнятий не обґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття, без врахування принципу пропорційності, зокрема щодо дотримання необхідного балансу, без урахування права особи на участь у процесі прийняття цього наказу, в зв`язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню.
Крім того, судом враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно вимог ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідачі як суб`єкти владних повноважень не довели суду правомірності своїх дій та рішень.
Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать до задоволення повністю.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України у суду відсутні.
Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (04119, м. Київ -119, вул. Дегтярівська,19, м. Київ, Військова частина НОМЕР_3 , ), Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (33000, м. Рівне, вул. Дубенська, 2, Військова частина НОМЕР_1 , ), Рівненського обласного військового комісаріату (33023, м.Рівне, вул. Грабник, 4, ), Корецькго районного комісаріату (34700, вул. Вишнева, 13а, м. Корець, ) про визнання дій протиправними, скасування наказів та поновлення в списках особового складу - задовольнити.
Визнати протиправними дії Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України про видачу наказу №15 від 10.01.2018 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді «позбавлення військового звання» в дисциплінарному порядку.
Визнати протиправним та скасувати наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №15 від 10.01.2018 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді «позбавлення військового звання» в дисциплінарному порядку.
Визнати протиправними дії командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про видачу наказу (по особовому складу) №58 від 22.03.2018 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас за пунктом «ж» ч.6 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу з урахуванням вимог частини восьмої цієї ж статті і виключення зі списків особового складу Збройних Сил України з 10.01.2018.
Визнати протиправним та скасувати наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №58 від 22.03.2018 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас за пунктом «ж» ч.6 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу з урахуванням вимог частини восьмої цієї ж статті і виключення зі списків особового складу Збройних Сил України з 10.01.2018.
Визнати протиправними дії тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 про видачу наказу №16 від 26.03.2018 про виключення позивача із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_9 та всіх видів забезпечення.
Визнати протиправним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №16 від 26.03.2018 про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу Корецького РВК Рівненської області та всіх видів забезпечення.
Визнати протиправним дії військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 про видачу наказу №156 від 26.12.2017 про результати проведення службового розслідування, яким визначено клопотати перед вищим командуванням про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «позбавлення військового звання».
Визнати протиправним та скасувати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 №156 від 26.12.2017 про результати проведення службового розслідування, яким визначено клопотати перед вищим командуванням про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «позбавлення військового звання».
Визнати протиправними дії військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 про видачу наказу №2 від 06.01.2018 про результати проведення в Корецькому РВК позапланової перевірки з питань бойової, мобілізаційної готовності та службової діяльності, яким визначено подати клопотання про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення позбавлення військового звання».
Визнати протиправним та скасувати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 №2 від 06.01.2018 про результати проведення в Корецькому РВК позапланової перевірки з питань бойової, мобілізаційної готовності та службової діяльності, яким визначено подати клопотання про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення позбавлення військового звання».
Поновити ОСОБА_1 в списках особового складу Збройних Сил України з часу звільнення 10.01.2018 та в списках особового складу Корецького РВК Рівненського ОВК із всіма видами забезпечення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 23 жовтня 2019 року.

Суддя Махаринець Д.Є.