Справа № 520/7564/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 жовтня 2019 р. № 520/7564/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіна Ю.В.

при секретарі судового засідання Пройдак С.М.

у присутності

представника позивача Лапко В.П.

представника відповідача Шапошник С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків,61057, ) про скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом та просить суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 62099-17 від 02.05.2018 року та № 0-2029 від 03.03.2019 року про визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання на суму 26592,02 грн. та на суму 28590,28 грн.; стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на користь позивача витрати по сплаті судових витрат.

Ухвалою суду від 05.08.2019 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків.

20.08.2019 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання по справі.

09.10.2019 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті з урахуванням положень ч.7 ст.181 КАС України.

В судовому засіданні представник позивач заявлений позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити, пославшись на те, що оскаржувані рішення винесені без урахування усіх обставин у справі, без проведення перевірки.

Представник відповідач в судовому засіданні адміністративний позов не визнав, просив позовні вимоги залишити без задоволення, пославшись на те, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням усіх обставин у справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, перевіривши оскаржувані рішення відповідача на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункт 266.1 статті 261 Податкового кодексу України).

Відповідно до положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За змістом підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються в залежності від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Органи місцевого самоврядування до 1 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням об`єкта житлової нерухомості відомості стосовно пільг, наданих ними відповідно до цього підпункту.

Згідно підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Так рішенням ХХV сесії Лук`янцівської селищної ради Харківського району Харківської області VII скликання від 13.11.2017 року «Про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2018 рік» затверджено Положення «Про оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Лук`янцівської сільської ради на 2018 рік», в додатку № 1 якого встановлено розмір податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема: житлова нерухомість 0,1 від мінімальної заробітної плати.

При цьому, згідно абзацу "б" підпункту 4.1 розділу 4 Положення, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується на 120 м 2 для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості.

За приписами абзацу "а" підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та пільги органів місцевого самоврядування з неоподатковуваної площі таких об`єктів (у разі її встановлення) та відповідної ставки податку.

У даному випадку, у разі перебування у власності фізичної особи одного об`єкта нерухомості (житлового будинку) податок обчислюється виходячи з загальної площі такого об`єкта, зменшеної відповідно до податкової пільги, та відповідної ставки податку.

Як встановлено судом, згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта підтверджено, що позивачці на праві власності належить об`єкт житлової нерухомості- житловий будинок (гуртожиток) літ. «А-2», загальною площею 1928.7 м2, житлова площа 816 м2.

Відтак, з урахуванням рішення ХХV сесії Лук`янцівської селищної ради Харківського району Харківської області VII скликання від 13.11.2017 року «Про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», з урахуванням положень абз. «ґ» пп.266.7.1 ст.266 ПК України в автоматичному режимі сформовано податкове повідомлення-рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік від 03.06.2019 № 0-2029 , яким позивачці визначено зобов`язання у розмірі 28590.28 грн. (965.35 Х 3.723+25000).

Разом з тим суд зазначає, що положеннями п.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України визначено, що не є об`єктом оподаткування гуртожитки (пп. «г»).

Гуртожиток - спеціально споруджений або переобладнаний житловий будинок, який використовується для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання (наказ Держбуду України від 24.05.2001 № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна).

Долученими до матеріалів справи витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта підтверджено, що позивачці на праві власності належить об`єкт житлової нерухомості- житловий будинок (гуртожиток).

Оскільки згідно з Реєстру належний позивачці гуртожиток зареєстровано як об`єкт житлової нерухомості, суд вбачає наявність підстав застосування приписів п. "г" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України до зазначеного об`єкта нерухомості.

Суд також звертає увагу на те, що згідно розрахунку податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2018 рік податок розрахований за рік (прим. до розрахунку- сума податку залежить від періоду володіння кожним з об`єктів нерухомості та обмежень, за умови, тоді яких не застосовується пільга до конкретних об`єктів), тоді як за даними державного реєстру речових прав на нерухоме майно останній містить запис про знищення об`єкта нерухомого майна , який належить позивачці на праві власності (запис вчинений 06.09.2018 року на підставі довідки 1810, КП « Чугуївське МБТІ»).

Відповідно до ст.ст.7,9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що вимога позивача про скасування податкового повідомлення рішення від 01.06.2019 № 0-2029 є такою, що підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 02.05.2018 № 62099-17, суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов`язання, несплачена платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої в порядку, визначеному цим Кодексом, є податковим боргом.

В силу підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Пунктом 59.1, 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу (письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу) в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Отже, податкова вимога є наслідком наявності несплаченого узгодженого податкового зобов`язання, є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому, грошові зобов`язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків.

Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатись відкликаною в розумінні підпункту 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України, а у разі виникнення в майбутньому суми податкового боргу - контролюючим органом має бути виставлена нова податкова вимога.

Долученими до матеріалів справи документами (а.с.8) підтверджено, що відповідачем сформовано та направлено на адресу позивачки вимогу про сплату податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 26592.02 грн. від 02.05.2018 № 62099-17, яку просить скасувати позивачка.

Зі змісту вказаної податкової вимоги встановлено, що вона стосується наявної у позивачки заборгованості по сплаті податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, яка виникла до 01.05.2018 року.

Доказів відсутності обов`язку сплати податку, в тому числі скасування податкового повідомлення рішення, недотримання вимог діючого законодавства щодо формування та направлення податкової вимоги позивачці тощо, матеріали справи не містять, а отже у суду відсутні підстави для скасування податкової вимоги від 02.05.2018 № 62099-17.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення - рішення від 03.06.2019 № 0-2029

В іншій частині позовних вимог позов залишити без задоволення

Стягнути на користь ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС України в Харківській області () судовий збір у розмірі 398 (триста дев`яносто вісім) грн.11 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі рішення виготовлено 21.10.2019

Суддя Зоркіна Ю.В.