Справа № 520/6220/19
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 р. № 520/6220/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рубан В.В.,

за участі

секретаря судового засідання - Абояна І.І.,

представника позивача - Шрамко І.С., ;

представника відповідача - Коваленко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0 та № 0 від 22 червня 2018 року в частині нарахування штрафної санкції в розмірі 208 637,21 грн.

Протокольною ухвалою від 03.10.2019 року прийнято заяву про уточнення позовних вимог, у якій позивач просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 0 та № 0 від 26.04.2019 року в частині нарахування штрафних санкцій на суму 453 57,02 грн.

Ухвалою від 03.10.2019 року клопотання про заміну відповідача - задоволено. Замінено відповідача у справі № 520/6220/19 - Головне управління ДФС у Харківській області на - Головне управління ДПС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, 46, ).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області проведено фактичну перевірку магазину ФОП ОСОБА_1 за результатами якої складено акт, яким встановлено порушення п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України. На підставі даного акту винесені податкові повідомлення-рішення № 0, 0 від 26.04.2018 року, з якими позивач не згоден, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Через канцелярію суду відповідачем надано відзив на позовну заяву, у якому з позовними вимогами не погодився, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та їх винесення на підставі та на виконання норм податкового законодавства за результатами перевірки позивача

Суд вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що на підставі наказу на проведення фактичної перевірки від 27.02.2019 року № 2615, відповідно до Податкового кодексу України, Законів України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", від 01.06.2000 року № 1775-ІІІ "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", від 19.12.1995 року № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", постанови Правління Національного банку України від 29.12.2017 року № 148 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" проведено перевірку господарської одиниці - магазина, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , суб`єкта господарювання - ФОП ОСОБА_1 , зареєстрованої в Київській ОДПІ м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області з питань дотримання норм законодавства щодо порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.

Актом контролюючого органу встановлено порушення п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" , п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу.

На підставі акту Головним управлінням ГУ ДФС у Харківській області винесено податкові повідомлення рішення № 0 від 26.04.2019 року, яким встановлено порушення п. 1 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 р. "Про застосування реєстратором розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 453 512 грн. 02 коп. та податкове повідомлення-рішення № 0 від 26.04.2019 року , яким нараховано штрафні санкції у розмірі 340, 00 коп.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу спірних рішень, а також суджень, відображених суб`єктом владних повноважень в акті , на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 09.03.2019 року в ході фактичної перевірки проведено контрольну розрахункову операцію - придбано навушники Panasonic RP- HGE118GU-R вартістю 235,00 грн. Операція здійснена відповідачем без застосування реєстратора розрахункових операцій.

Таким чином встановлене перевіркою порушення п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» дійсно мало місце на суму 235,00 грн., зазначену обставину також визнає позивач і не оскаржує рішення в цій частині.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів у сфері торгівлі зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Пунктом 2 статті 3 Закону передбачено обов`язок суб`єктів господарювання особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку видавати розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту) фізичними особами - підприємцями, які відносяться відповідно до Податкового кодексу України до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій (п.6 ст. 9 Закону). Вказане положення кореспондується з п. 296.10 ст. 296 ПКУ якою закріплено, що реєстратори розрахункових операцій не застосовуються платниками єдиного податку, крім випадку реалізації ними технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту.

На виконання вказаного Закону постановою Кабінету Міністрів України 16 березня 2017 р. №231 затверджено Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій. В ньому, зокрема, зазначено, що до технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій включається група 85 «Електричні машини, обладнання та їх частини; апаратура для запису або відтворення звуку, телевізійна апаратура для запису та відтворення зображення і звуку, їх частини та приладдя».

Судом встановлено, що перевіряючіми доведено виключно одне порушення позивачем наведених вимог законодавства на суму 235,00 грн., при цьому актом перевірки не встановлено який саме товар було реалізовано на суму 453 535,12 грн. та не встановлено факт віднесення іншого товару до Переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій. Отже вказані порушення позивача ґрунтуються виключно на припущеннях контролюючого органу.

Таким чином, ГУ ДФС у Харківській області протиправно винесено податкове повідомлення - рішення від 26.04.2019 р. № 0 на суму не проведених через реєстратори розрахункових операцій товарів суму 453 515,02 грн.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Пунктами 1, 2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, судом не встановлено, а відповідачем не доведено порушення ФО-П ОСОБА_1 вимог податкового законодавства, що свідчить про протиправність податкового повідомлення-рішення від 26.04.2019 р. №0 на суму 453 512,02 грн.

Щодо позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 26.04.2019 року № 0 суд зазначає, що позивачем як у позовній заяві так і в судовому засіданні не зазначено та не обґрунтовано обставини, за яких позивач вважає вказане податкове повідомлення незаконним, а тому, на думку суду, відсутні підстави для його скасування.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено факт порушення позивачем вимог податкового законодавства України та правомірність винесення податкового повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 014 від 26.04.2019 року.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За викладених обставин, суд прийшов до висновку, що оскаржуване позивачем податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 26.04.2019 року № 0 в частині нарахування штрафної санкції в розмірі 453 512 грн. 02 коп. є протиправними та таким, що підлягає скасуванню.

Позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення - рішення від 26.04.2019р. № 0 в розмірі 340 грн. є необґрунтованими, отже задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 26.04.2019 року № 0 в частині нарахування штрафної санкції в розмірі 453 512 грн. 02 коп.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, 46, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 4 535,12 грн. (чотири тисячі п`ятсот тридцять п`ять гривень 12 коп.).

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 18.10.2019 року.

Суддя Рубан В.В.