Справа № 806/775/17
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 жовтня 2019 року

Київ

справа №806/775/17

адміністративне провадження №К/9901/16626/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,

суддів: Рибачука А.І., Тацій Л.В.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №806/775/17

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2017 року (колегія суддів у складі головуючого судді - Бучик А.Ю., суддів: Майора Г.І., Шевчук С.М.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області, в якому просив:

1.1. визнати дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області протиправними щодо відмови у видачі дозволу на розроблення проекту землеустрою;

1.2. зобов`язати видати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва на території Ворсівської сільської ради Малинського району.

2. Позовна заява мотивована тим, що відповідач порушив абз.1 ч.7 ст.118 Земельного кодексу України оскільки у місячний термін не розглянув заяву позивача та не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою.

При цьому, позивач зазначає, що лист від Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області про недостатність поданих матеріалів для належного розгляду заяви та пропозиція повторно звернутися з такою ж заявою та сформувати пакет документів є незаконною відмовою у наданні дозволу на розробку землеустрою.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

3. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 5 квітня 2017 року суд вирішив у задоволенні позовних вимог відмовити.

4. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що на момент розгляду справи заява позивача від 22.03.2016 р. фактично ще не розглянута відповідачем по суті та не прийняте будь-яке рішення, визначене ст. 118 Земельного кодексу України, а тому вимоги позивача є передчасними.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2017 року суд вирішив:

5.1. Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 5 квітня 2017 року скасувати в частині відмови в задоволенні адміністративного позову щодо визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та прийняти у вказаній частині нову постанову, якою зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з правом передачі у власність площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва на території Ворсівської сільської ради Малинського району у порядку та строки, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України з наданням мотивованого рішення за результатами розгляду вказаного клопотання.

5.2. В решті постанову залишити без змін.

6. Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що відповідачем в порушення вимог ст. 118 Земельного кодексу України не приймалося належне рішення щодо заяви позивача. Лист Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №В-3486/0-763/6-17 від 03.02.2017 р. не може вважатись належним розглядом заяви ОСОБА_1 згідно ст. 118 Земельного кодексу України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області звернулося до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить його скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

8. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 серпня 2017 року відкрито провадження за касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2017 року.

9. Касаційна скарга аргументована тим, що довідка, додана позивачем до клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, не дає можливості встановити місце розташування бажаної земельної ділянки.

10. Верховний Суд ухвалою від 18 жовтня 2019 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу.

11. Позивач відзиву на касаційну скаргу не надавав.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. 22.03.2017 р. ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га для ведення індивідуального господарства на території Ворсівської сільської ради Малинського району.

13. Листом №В-3486/0-763/6-17 від 03.02.2017 р. Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повідомило ОСОБА_1 ., що подані нею графічні матеріали не містять у собі достатньо інформації для належного розгляду заяви. Також позивачу запропоновано повторно звернутися із заявою та сформувати пакет документів.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

14. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

15. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

16. Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з пунктом 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Судами встановлено, що позивачем разом з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою подавалися графічні матеріали, а саме - викопіювання з індексно-кадастрової карти (плану) Ворсівської сільської ради Малинського району Житомирської області, викопіювання з матеріалів по інвентаризації земель Ворсівської сільської ради Малинського району Житомирської області (а.с. 9, 10), виготовлені компетентним органом - управлінням Держгеокадастру у Малинському районі.

В свою чергу, частиною 1 статті 79 ЗК України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

17. Відповідно до пункту 1.3 "Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками", затвердженої наказом Держземагентства України від 18.05.2010 № 376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 року за № 391/17686, межа земельної ділянки це сукупність ліній, що утворюють замкнений контур і розмежовують земельні ділянки.

Бажане місце розташування земельної ділянки з її орієнтовними розмірами зазначається заявником на фрагментах планово - картографічних матеріалів, які надають можливість правильно визначити місце розташування земельної ділянки, на яку претендує особа, яка звернулась з клопотанням з метою безоплатного отримання земельної ділянки у власність.

Тобто, як правильно вказав суд апеляційної інстанції, графічні матеріали, які додаються до клопотання, повинні бути такими, обсяг даних яких дозволяє чітко ідентифікувати бажане місце розташування земельної ділянки відносно інших землевласників та землекористувачів, а бажана земельна ділянка має бути максимально конкретизованою, що б давало можливість відповідачу насамперед встановити зазначене місце розташування, перевірити відповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів та, у передбачених земельним законодавством випадках, надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо чітко визначеної земельної ділянки.

Судом апеляційної інстанції досліджено надані позивачем графічні матеріали та встановлено, що з їх змісту вбачається за можливе визначити конкретне місце розташування бажаної позивачем земельної ділянки, яка має відповідний кадастровий номер - :09:000 та дозволяє ідентифікувати її розташування на місцевості.

Таким чином, додані позивачем до заяви викопіювання апеляційний суд правильно розцінив як належні графічні матеріали в розумінні частини 6 статті 118 ЗК України.

18. Пунктом 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

19. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі, якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до пункту 8 статті 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Пунктом 10 статті 118 Земельного кодексу України унормовано, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень.

Встановлено, що відповідачем не надано позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також мотивованої відмови у його наданні.

Водночас, зі змісту статті 118 Земельного кодексу України випливає обов`язок суб`єкта владних повноважень розглянути клопотання у місячний строк і прийняти одне з відповідних рішень, або дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або не надати мотивовану відмову у його наданні.

20. Судами встановлено, що належне рішення щодо заяви позивача від 22 березня 2016 року з питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з правом передачі у власність для ведення індивідуального господарства на території Ворсівської сільської ради Малинського району в контексті вимог статті 118 Земельного кодексу України відповідачем не приймалось.

Лист Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №В-3486/0-763/6-17 від 03.02.2017 року не може вважатись належним розглядом заяви ОСОБА_1 згідно статті 118 Земельного кодексу України.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції правомірно дійшов висновку про наявність підстав для визнання неправомірними дій суб`єкта владних повноважень щодо розгляду заяви позивача.

21. У відповідності до пункту 2 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

При цьому у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку ж, коли суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин. Тому належним способом захисту порушеного права без втручання у визначені Законом повноваження відповідача є зобов`язання відповідача розглянути клопотання позивача з наданням мотивованого рішення.

22. Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

23. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

24. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

25. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

26. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області - залишити без задоволення.

2. Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2017 року по справі №806/775/17- залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Г.Стрелець

Судді А.І. Рибачук

Л.В. Тацій