Справа № 140/639/19
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8888/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Мікули О.І., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року (суддя першої інстанції Валюх В.М., м. Луцьк),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.12.2017 № , № .

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області форми «Ш» від 15 січня 2018 року № . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління ДФС у Волинській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 57 гривень 40 копійок.

Із таким судовим рішенням не погодився позивач та подав апеляційну скаргу. Вважає, що рішення суду першої інстанції є необгрунтованим та неправомірним, оскільки судом недостатньо досліджено докази і встановлені обставини у справі, неправильно застосовано норми матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування вимог апелянт зазначив, що він не отримував жодного податкового повідомлення-рішення про нарахування йому грошового зобов`язання у розмірі 14670,72 грн, тому вважає податкове зобов`язання неузгодженим, а податкову вимогу незаконною.

Відповідачем надано суду відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечує щодо доводів апеляційної скарги та просить залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що головний державний ревізор-інспектор відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Луцької ОДПІ Харченко Т.С. провела камеральну перевірку з питань дотримання вимог пункту 295.3 статті 295 ПК України щодо своєчасності сплати єдиного податку за 2014 - 2017 роки, про що складено акт від 30.11.2017 № 15099/03-20-13-03-13/ НОМЕР_1 (а.с. 57-58).

Перевіркою встановлено порушення пункту 295.3 статті 295 ПК України, відповідно до історії сплати узгодженого податкового зобов`язання платник зобов`язаний сплатити штраф з єдиного податку в розмірі 14236,58 грн.

Вказаний акт перевірки від 30.11.2017 № 15099/03-20-13-03-13/ був скерований позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення згідно із супровідним листом від 30.11.2017 № 2614/М/03-20-13-03-13 (а.с. 56), проте повернувся на адресу контролюючого органу з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 59-60).

З облікової картки платника ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб (а.с. 71-76), розрахунку штрафних санкцій до акту перевірки (а.с. 3), податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця від 18.09.2013, від 10.07.2015 (а.с. 77-80) вбачається, що: станом на 19.11.2013 за позивачем обліковувалася недоїмка в сумі 5320,62 грн, яка була погашена 15.01.2014, кількість днів затримки становить 57, сума штрафу за ставкою 20% складає 1064,12 грн; станом на 19.08.2015 за позивачем обліковувалася недоїмка в сумі 131724,64 грн, яка була погашена 14.09.2015, кількість днів затримки становить 26, сума штрафу за ставкою 10% складає 13172,46 рн.

15.01.2018 ГУ ДФС у Волинській області, на підставі акту камеральної перевірки від 30.11.2017 № 15099/03-20-13-03-13/ НОМЕР_1 , прийняло такі податкові повідомлення-рішення за формою «Ш»:

№ , яким за затримку на 26 календарних днів сплати грошового зобов`язання з єдиного податку в сумі 131724,6 грн позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 13172,46 грн (а.с. 62);

№ , яким за затримку на 57 календарних днів сплати грошового зобов`язання з єдиного податку в сумі 5320,6 грн позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 1064,12 грн (а.с. 61).

Вказані податкові повідомлення-рішення були скеровані позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте повернулися на адресу контролюючого органу як не вручені (а.с. 64-65).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів правомірність оскаржуваного в даній адміністративній справі податкового повідомлення-рішення від 15.01.2018 № та довів правомірність іншого податкового повідомлення-рішення від 15.01.2018 № .

Вимогами ч. 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 15.01.2018 № з урахуванням наступного.

Підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України (далі ПК України) передбачено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.

Вимогами пп. 2 п. 293.3 ст. 293 ПК України передбачено, що відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі: 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Згідно п. 295.3 ст. 295 ПК України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, згідно податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , такий здійснює підприємницьку діяльність у сфері права (код згідно з КВЕД 69.10), та декларував показники господарської діяльності для платників єдиного податку третьої групи (а.с. 77-80).

Відтак, сплата єдиного податку повинна була здійснюватися позивачем як платником єдиного податку третьої групи із дотриманням строків, визначених пунктом 295.3 статті 295 ПК України.

Вимогами пункту 126.1 статті 126 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Пунктом 102.1 статті 102 ПК України передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 296.3 ст. 296 ПК України платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Згідно вимог пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 295.3 статті 295 ПК України визначено, що платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Згідно матеріалів справи, у податковій декларації платника єдиного податку за три квартали 2015 року, поданої 10.07.2015, позивач задекларував до сплати єдиний податок в сумі 131855,00 грн. (а.с. 79-80). При цьому, з урахуванням наявної переплати в сумі 130,36 грн, відображеної станом на 19.08.2015 в обліковій картці платника податків, позивач зобов`язаний був сплатити грошове зобов`язання з єдиного податку в сумі 131724,64 грн у строк до 20.08.2015, проте сплата такого зобов`язання відбулася лише 14.09.2015, із затримкою на 26 днів.

Позивач не надав доказів своєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з єдиного податку в строк до 20.08.2015, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК України відповідач правомірно застосував до позивача штраф у розмірі 10%, що становить 13172,46 грн, згідно із податковим повідомленням-рішенням від 15.01.2018 № , за затримку на 26 календарних днів сплати грошового зобов`язання з єдиного податку в сумі 131724,6 грн.

Не заслуговують на увагу суду доводи апелянта про те, що ним не отримано податкового повідомлення-рішення від 15.01.2018 № , оскільки відповідач надав суду докази виконання ним вимог пункту 58.3 статті 58 ПК України щодо надіслання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення платнику податків (а.с. 64-65).

Суд погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість доводів позивача про його необізнаність з наявністю вказаного рішення податкового органу, оскільки останнє направлялось платнику податків у встановленому законом порядку та вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 11 червня 2019 року у справі № 0340/1321/18.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Зі змісту рішення зрозуміло мотиви, з яких суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, а тому оскаржуване судове рішення є обґрунтованим і підстав для його скасування немає.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, при цьому судом були повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Враховуючи, що апеляційний суд залишає в силі рішення суду першої інстанції, то в силу вимог частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року у справі № 140/639/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді О. І. Мікула
В. Я. Качмар