Справа № 1.380.2019.002899
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.002899
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З.

секретар судового засідання Іванес Х.О.

за участю : представника позивача Безрядіна О .В., представника відповідача Павліша О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Львівській області, якій просить :

1) Визнати дії посадових осіб Головного управління ДФС у Львівській області при винесенні податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 №4268-13 протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №4268-13 від 30.06.2016;

2) Визнати дії посадових осіб Головного управління ДФС у Львівській області при винесенні податкового повідомлення-рішення від 31.07.2017 №1696-13 протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №1696-13 від 31.07.2017;

3) Визнати дії посадових осіб Головного управління ДФС у Львівській області при винесенні податкового повідомлення-рішення від 22.02.2019 №0009-5013-1304 протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №0009-5013-1304 від 22.02.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що є власником легкового автомобіля марки Audi Q-7, 2015 року випуску, в зв`язку з чим контролюючим органом позивачу було нараховано транспортний податок за 2016 рік в сумі 25000,00 грн., за 2017 рік в сумі 25000 грн., за 2018 рік в сумі 2083, 33 грн, згідно оскаржуваних в даній справі податкових повідомлень-рішень.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 №4268-13 зазначив, вартість належного позивача автомобіля Audi Q7, 2015 року випуску, об`ємом двигуна 2967 куб см, не перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, що виключає визначення його об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб за 2016 рік. Позивач зазначає, що контролюючим органом не встановлювалась інформація щодо пробігу належного позивачу автомобіля, що у свою чергу, унеможливлює розрахунок середньоринкової вартості транспортного засобу.

Крім того, у позовній заяві позивач вказує на те, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки застосування контролюючим органом положень статті 267 Податкового кодексу України (далі ПК України), з урахуванням внесених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 № 909-VIII змін, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто у 2017 році. Вказаним Законом внесено зміни до статті 267 ПК України, зокрема, щодо визначення об`єкту оподаткування транспортним податком з фізичних осіб.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 31.07.2017 №1696-13 зазначив, що його транспортний засіб AUDI Q7, 2015 року випуску, об`єм двигуна 2968 куб. см. не є об`єктом оподаткування транспортним податком, оскільки до переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, який розміщений на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, віднесено AUDI Q7, об`єм двигуна 3,0, тип пального - бензин, рік випуску - до п`яти років включно.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 22.02.2019 №0009-5013-1304 зазначив, транспортний засіб Audi Q-7, 2015 року випуску за таким обов`язковим показником як об`єкт циліндрів двигуна не входить до Переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років та середньоринкова вартість якого становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01.01.2018 та не є об`єктом оподаткування транспортного податку.

Крім того, даний транспортний засіб не входить до Переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01.01.2018 і за таким обов`язковим показником, як рік випуску.

Також зазначив, що податкове повідомлення-рішення №0009-5013-1304 від 22.02.2019 було прийнято з порушенням строків визначених ПК України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у письмовому відзиві посилається на те, що згідно відомостей отриманих від органів внутрішніх справ, за ОСОБА_2 рахується автомобіль Audi Q7, 2015 року випуску, об`ємом двигуна 2967 куб см, тип пального-дизель. Вказаний автомобіль зазначений у переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2016 році протягом 2 років, у 2017 році протягом 2 років, у 2018 році протягом 3 років, з року випуску, наданим органу ДФС Мінекономрозвитку. Відтак, прийняті податкові повідомлення-рішення є обгрунтованими та правомірними.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію викладену у письмовому відзиві та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки Audi Q-7 (реєстраційний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2967; 2015 року випуску), що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

30.06.2016 року контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" за платежем транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25000,00 грн.

31.07.2017 року контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" за платежем транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25000,00 грн.

22.02.2019 року контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" за платежем транспортний податок з фізичних осіб в сумі 2083,33 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені представником позивача до ДФС Украхни (скарга від 01.04.2019 ), але рішенням від 23.05.2019 №23698/6/99-99-11-05-01-25 про результати розгляду скарги податкові повідомлення-рішення №4268-13 від 30.06.2016, №1696-13 від 31.07.2017, №0009-5013-1304 від 22.02.2019 залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Позивач вважаючи вказані рішення контролюючого органу протиправними, безпідставним та такими, що слід скасувати, звернувся з даним позовом до суду.

Щодо податкового повідомлення-рішення №4268-13 від 30.06.2016 року винесено Головним управлінням ДФС у Львівській області , суд зазначає наступне.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон №71, яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 Податкового кодексу України введено новий місцевий податок у складі податку на майно - транспортний податок.

Згідно п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено розмір мінімальної заробітної, який станом на 01.01.2016 становив 1378 грн.

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2016 році є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років та середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн.

На виконання вимог п. 267.2 ст. 267 ПК України, постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66 затверджена Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - Методика), яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктом 2 Методики встановлено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Відтак, перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році.

Так, відповідно до п. 4 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66 інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономрозвитку.

У свою чергу, п. 13 вказаної Методики визначено, що Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

При цьому, беручи до уваги набрання чинності зазначеною постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66, суд зазначає про відсутність станом на 01.01.2016 року (базового податкового періоду) визначеного переліку легкових автомобілів, що є об`єктами оподаткування.

Стосовно визначення автомобіля Audi, моделі Audi Q7, об`єм двигуна 2967 куб. см., рік випуску 2015, об`єктом оподаткування суд зазначає наступне.

Так, згідно з листом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 3252-08/4797-03 від 22.02.2016 року відповідний перелік автомобілів містить - Audi , моделі Q7, об`єм двигуна 3000 куб.см.

При цьому, контролюючим органом при визначенні позивачу транспортного податку щодо зазначеного автомобіля об`єм автомобіля заокруглено відповідно до зазначених у Переліку визначеного Міністерством економічного розвитку і торгівлі України та винесено спірне рішення суб`єкта владних повноважень на більший об`єм двигуна, ніж той, який встановлений на автомобіль позивача, а відтак суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що вказане заокруглення вчинено не ним, позаяк спірне рішення прийнято саме відповідачем, а у листі Мінекономрозвитку не міститься інформація про будь-яке заокруглення показників, а встановлено чіткий розмір кубічних сантиметрів двигуна.

Положення статті 4 Податкового кодексу України закріплюють низку принципів, які повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов`язок сплати податку. Серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (підпункт 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Податкового кодексу України).

Слід вказати на відсутність норми закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, з якого б вбачалася можливість застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономрозвитку.

Отже, суд вважає, що прогалина у нормативному регулюванні вказаних правовідносин та положення податкового принципу презумпції правомірності платника податків дають підстави для вирішення подібних спорів на користь платника податків.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 05.11.2018 року у справі №822/2687/17.

Щодо податкового повідомлення-рішення №1696-13 від 31.07.2017 року винесено Головним управлінням ДФС у Львівській області , суд зазначає наступне.

Згідно з пп. 267.1.1 п.267.1 ст.267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України передбачає, що об`єктом оподаткування вказаним податком є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Відповідно до пп.267.5.1 п.267.5 ст.267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII встановлено у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 3200 гривень.

Таким чином, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2017 року становили 1200000 грн.

З системного аналізу вказаних правових норм можна дійти висновку про те, що об`єктом оподаткування транспортним податком у 2017 році були легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1200000 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком регламентовано Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 66.

Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджено перелік легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком в 2017 році.

Відповідно до вказаного переліку автомобіль Audi Q7, об`єм двигуна 3.0 літра (з урахуванням заокруглення до найближчого основного розряду), тип пального - дизель є об`єктом оподаткування транспортним податком, якщо з року його випуску минуло не більше двох років, а середньоринкова вартість такого легкового автомобіля становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2017 року.

Матеріалами справи, зокрема свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, підтверджується, що легковий автомобіль позивача, а саме: Audi Q7, 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , об`єм двигуна 2967 куб. см., тип пального - дизель, дата реєстрації 08 квітня 2015 року, таким чином з року його випуску минуло більше два роки.

Відповідно до листа Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на ухвалу про витребування доказів, розрахована у 2017 році згідно з Методикою середньоринкова вартість легкового автомобіля Audi Q7, 2015 року випуску становила 1 004 358,50 грн. (з ПДВ).

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що легковий автомобіль позивача не є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2017 року, оскільки не відповідає визначеним пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України вимогам, так як з року випуску якого минуло більше двох років (виготовлений 08 квітня 2015 року), його середньоринкова вартість у 2017 році становила 1 004 358 грн. (з ПДВ), що є меншою 375 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Однак відповідач, у порушення вказаних приписів податкового законодавства, прийняв спірне податкове повідомлення-рішення, яким визначив позивачу грошове зобов`язання з транспортного податку за 2017 рік, лише 31.07.2017.

Щодо податкового повідомлення-рішення №0009-5013-1304 від 22.02.2019 року винесено Головним управлінням ДФС у Львівській області , суд зазначає наступне.

Відповідно до відповіді Головного управління ДФС у Львівській області №15183/10/50.13 від 21.03.2019 на адвокатський запит представника позивача, зазначено що 22.02.2019 податковим органом проведено нарахування транспортного податку за 2018 рік та сформовано податкове повідомлення-рішення №0009-5013-1304 на суму 2083,33 грн за період з 01.01.2019 по 20.03.2019.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, а саме копії податкового повідомлення-рішення №0009-5013-1304 від 22.02.2019 сума сплати транспортного податку значиться за період 2018 рік.

Транспортний податок був нарахований позивачу у зв`язку з володінням транспортним засобом Audi Q7, 2015 року випуску, об`єм двигуна 2967 куб. см., тип пального - дизель, дата реєстрації 08 квітня 2015 року, номерний знак - НОМЕР_1 .

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 ПК України визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно із підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що у 2018 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі: з 1 січня складає 3 723,00 грн.

Отже, власники транспортних засобів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 1396125,00 грн., є у 2018 році платниками транспортного податку.

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до об`єктів оподаткування транспортним податком встановлений Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою 18.02.2016 року постановою Кабінету Міністрів України №66 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2017 року № 428, далі Методика).

Відповідно до пункту 2 Методики середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 р. № 403.

Як визначено пунктами 3, 4 Методики, джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів). Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством «Держзовнішінформ» до Мінекономрозвитку.

Коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від строку експлуатації визначається як середнє значення співвідношення ціни автомобілів, що були у використанні, до ціни аналогічних нових автомобілів (пункт 11 Методики).

Пунктом 13 Методики передбачено, що Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального (пункт 14 Методики).

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Судом досліджено «Перелік легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2018 році», розміщений на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якому зазначено, що оподаткуванню підлягає автомобіль марки Audi, модель Q7, тип пального - дизель, об`єм двигуна 3,0, 2015 року випуску.

Згідно технічними характеристиками легкового автомобіля, що перебуває у власності позивача, а саме Audi Q7, 2015 року випуску, об`єм двигуна складає 2967 см.куб., тобто є меншим ніж зазначено у Переліку, тоді як законодавчо не встановлена можливість (право) контролюючого органу ототожнити (округлити чи прирівняти) об`єм двигуна до більшого чи до меншого показника, який би був більш сприятливий для фіскального органу при сплаті вказаного платежу.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 05.11.2018 (справа №822/2687/17).

Представник відповідача в судовому засіданні суду не вказав на наявність норми закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, з якого б вбачалася право застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономрозвитку. Підстави застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, нормами закону не визначені.

За таких обставин суд вважає, що Головним управлінням ДФС у Львівській області протиправно винесено податкові повідомлення-рішення №4268-13 від 30.06.2016 р, №1696-13 від 31.07.2017, №0009-5013-1304 від 22.02.2019, відповідно такі підлягають скасуванню.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій посадових осіб Головного управління ДФС у Львівській області при винесенні податкових повідомлень-рішень №4268-13 від 30.06.2016 р, №1696-13 від 31.07.2017, №0009-5013-1304 від 22.02.2019, то такі не підлягають до задоволення, оскільки ефективним способом захисту прав позивача є скасування податкових повідомлень-рішень.

Відтак, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина третя статті 139 КАС України).

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, як то відповідача у справі підлягають відшкодуванню судові витрати у розмірі 1152,60 грн. пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки позивачем заявлено про понесення витрат на професійну правничу допомогу, однак не надано їх документального підтвердження, суд не вирішує питання про їх повернення.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України, суд -

Вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 30.06.2016 року №4268-13.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 31.07.2017 року №1696-13.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 22.02.2019 року №0009-5013-1304.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська,35, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 1152 грн (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21 жовтня 2019 року.

Суддя (підпис) Гулкевич І.З.

Рішення суду не набрало законної сили

Суддя Гулкевич І.З.