Справа № 711/1316/17-а
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 711/1316/17-а Суддя (судді) першої інстанції:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Гордієнко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Печерського районного суду м.Києва від 07 лютого 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В :

20.02.2017 ОСОБА_1 звернувся до Печерського суду м.Києва з позовом до Державної архітектурної-будівельної інспекції України про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення № 12 від 08.02.2017 року, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 9350,00 грн. та закриття провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що обставини, викладені в постанові, не відповідають дійсності, крім того, спірна постанова прийнята з порушенням процедури вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 07 лютого 2019 позовні вимоги задоволено частково: скасовано постанову управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області №12 від 08.02.2017 відносно позивача, у задоволенні решти вимог відмовлено.

Приймаючі рішення у справі суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не дотримано строк, який встановлено законодавством для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Позивачем не було подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідачем подано апеляційну скаргу на рішення Печерського районного суду м.Києва від 07 лютого 2019, в якій просить скасувати його, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначено про обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ «Фірма «Технокомплекс» подало декларацію про початок виконання будівельних робіт до інспекції ДАБК у Черкаській області 12.10.2016 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції.

17.10.2016 інспекцією ДАБК у Черкаській області після проведення відповідної перевірки даних, викладених у декларації товариства було прийнято рішення про реєстрацію декларації.

Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області була проведена позапланова перевірка на об`єкті реконструкція технічного поверху під квартиру АДРЕСА_1 , за наслідками якої складено: стосовно директора ТОВ «Фірма «Технокомплекс» ОСОБА_1 припис №8 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, відповідно до якого вимагає усунути порушення згідно вимог чинного законодавства до 25.04.2017 року; протокол №8 про правопорушення у сфері містобудівної діяльносіт стосовно ТОВ «Фірма «Технокомплекс» за правопорушення передбачене абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а саме під час перевірки було встановлено, що замовником в декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.10.2016 №ЧК 99 зазначені недостовірні дані, а саме: невірно вказані прізвище та ім`я головного експерту проекту; дата та номер затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, виданих Управлінням архітектури, регулювання забудови та земельних відносин виконавчого комітету Смілянської міської ради, вказано б/н від 16.07.2010 р. замість дати та номеру 26.05.2011 №9-49/VI, чим порушено: ч. 8 ст. 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 11 Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ № 466 від 13.04.2011 року; протокол №9 про адміністративне правопорушення стосовно позивача за правопорушення передбачене ч. 8 ст. 96 КУпАП, а саме під час перевірки було встановлено, що замовником в декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.10.2016 №ЧК 99 зазначені недостовірні дані, а саме: невірно вказані прізвище та ім`я головного експерту проекту; дата та номер затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, виданих Управлінням архітектури, регулювання забудови та земельних відносин виконавчого комітету Смілянської міської ради, вказано б/н від 16.07.2010 р. замість дати та номеру 26.05.2011 №9-49/VI, чим порушено: ч. 8 ст. 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 11 Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ № 466 від 13.04.2011 року; акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. За результатами перевірки встановлено, що замовником в декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.10.2016 №ЧК 99 зазначені недостовірні дані, а саме: невірно вказані прізвище та ім`я головного експерту проекту; дата та номер затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, виданих Управлінням архітектури, регулювання забудови та земельних відносин виконавчого комітету Смілянської міської ради, вказано б/н від 16.07.2010 р. замість дати та номеру 26.05.2011 №9-49/VI, чим порушено: ч. 8 ст. 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 11 Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ № 466 від 13.04.2011 року.

Постановою про адміністративне правопорушення № 12 від 08.02.2017 року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 9350,00 грн.

Вищевказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявності у ній і додатково поданими доказами, і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 308 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1,2, 3 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. № 877-V (надалі - Закон № 877) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Статтею 1 Закону № 877 передбачено, що державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства.

Заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно зі ст. 3 Закону № 877 державний нагляд (контроль) здійснюється, зокрема за принципами гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю); здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю).

Статтею 7 Закону № 877-V передбачено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю). За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт. На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності, забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі по тексту - Закон України від 17 лютого 2011 року №3038-VI в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України від 17 лютого 2011 року №3038-VI.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 41 Закону України від 17 лютого 2011 року №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі по тексту - Порядок № 553), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Пунктом 2 Порядку № 553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно з пунктами 6, 7 Порядку № 553 плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, окрім іншого, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з пунктом 12 Порядку 553 у разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб`єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб`єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об`єкті під час перевірки складається відповідний акт.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва

Відповідно до пункту 14 цього Порядку суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний, зокрема, допускати посадових осіб інспекції до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб інспекції до проведення перевірки складається відповідний акт.

Згідно з пунктом 3 частини 4 статті 41 Закону України від 17 лютого 2011 року №3038-VI, посадові особи інспекції державного-будівельного контролю можуть, зокрема, видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

- усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

- зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», визначає Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №244 від 06 квітня 1995 року (надалі - Порядок № 244).

Відповідно до пункту 2 цього Порядку справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», розглядаються, зокрема, Держархбудінспекцією. При цьому, накладати штрафні санкції, серед інших, мають право головні інспектори будівельного нагляду.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 244 штрафи накладаються на суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Частиною 1 ст. 9 КпАП України передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КпАП України, вина є обов`язковою умовою адміністративної відповідальності, юридичний факт, який є підставою для притягнення до відповідальності.

Згідно ст. 280 КпАП України визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, згідно положень ст. 278 КпАП України визначено, що при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), який розглядатиме справу, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Частиною 8 статті 96 КУпАП передбачено, що виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об`єктів I категорії складності, тобто діяння, передбачені частиною шостою цієї статті, вчинені щодо об`єктів III категорії складності - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частинами 1 та 2 стаття 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Отже, системний аналіз наведених нормативних положень дозволяє стверджувати, що суб`єкту містобудування має бути обов`язково надіслано та вручено до вирішення питання про притягнення його до відповідальності протокол, акт та інші документи, які підтверджують факт правопорушення, складені органами державного архітектурно-будівельного контролю, а питання щодо притягнення суьєкта містобудування до адміністративної відповідальності відбувається з дотримання положень КУпАП, зокрема у строки визначені законодавством.

Матеріалами справи підтверджено, що складені відповідачем документи за наслідками перевірки позивачу не вручались, у вказаних документах є відмітка про відмову позивача від підпису (т.1 а.с.6-17).

В матеріалах справи відсутні докази щодо направлення та вручення позивачу вищенаведених документів до прийняття відповідачем спірної постанови.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, а апелянтом не спростовано, що встановлений законодавством строк для притягнення особи до відповідальності відповідачем порушено, оскільки перебіг строку починається з 17.10.2016, коли інспекцією ДАБК у Черкаській області було прийнято про реєстрацію декларації товариства.

Таким чином, перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не доведено правомірність спірної постанови, як то передбачено нормами КАС України, тому вказана постанова підлягає скасуванню.

Проте, керуючись положенням ч.2 статті 308 КАС України, колегія суддів вважає необхідним вийти за межі доводів апеляційної скарги, оскільки вважає, що судом першої інстанції при постановлені рішення не дотримано п.3 ч.3 статті 286 КАС України, якою передбачено, що скасовуючи рішення суб`єкта владних повноважень суд вирішує питання про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає в частині відмовлених позовних вимог скасуванню та прийняття нового, про задоволення в цій частині позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Печерського районного суду м.Києва від 07 лютого 2019 р. задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 07 лютого 2019 р. скасувати в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог та ухвалити нове рішення у відповідній частині - закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частини рішення Печерського районного суду м.Києва від 07 лютого 2019 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель