Справа № 260/1336/18
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 жовтня 2019 року

Київ

справа №260/1336/18

адміністративне провадження №К/9901/8007/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 (суддя - Плеханова З.Б.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2019 (колегія суддів: Пліш М.А., Судова -Хомюк Н.М., Большакова О.О.) у справі №260/1336/18 за позовом Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" до Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» звернулось до суду з адміністративним позовом до Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 30.08.2018 №502 «Про затвердження генерального плану сільського населеного пункту села Коритняни Ужгородського району».

Крім того, 05.12.2018 КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» подало заяву про забезпечення позову, у якій просило зупинити дію оспорюваного рішення до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.Заява мотивована тим, що оспорюване рішення відповідно до пункту 5 набирає чинності з дня його оприлюднення, але не раніше 01.01.2019. Вважає, що у разі не вжиття заходів забезпечення позову до вказаної дати, відповідач, в порушення вимог діючих нормативно-правових актів України, зокрема, постанови Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994 «Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», внесе зміни у площі території другого поясу зони санітарної охорони водозабору підземних вод «Минай», чим завдасть непоправної шкоди навколишньому природному середовищу, державним інтересам, охоронюваним правам і інтересам позивача, громадським та приватним інтересам, відновлення яких буде унеможливлене або потребуватиме значних зусиль, часу та витрат.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.12.2018, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2019, заяву про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення 21 сесії 7 скликання Коритнянської сільської ради від 30.08.2018 № 502 «Про затвердження генерального плану сільського населеного пункту села Коритняни, Ужгородського району».

Не погоджуючись з судовими рішеннями відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить їх скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в забезпеченні позову.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що, оскаржуване рішення не породжує для позивача нових прав, обов`язків не змінює їх обсягу, та незгода з ним не може бути підставою для забезпечення позову шляхом зупинення в цілому дії рішення органу місцевого самоврядування, яке прийнято з дотриманням порядку та у межах компетенції, визначених Законом. Доводи про можливість початку будівництва кварталу житлової забудови в першій та другій зони санітарної охорони Минайського водозабору на території села Коритняни, Ужгородського району, що, у свою чергу, призведе до можливості забруднення питної води та погіршення її якості є необгрунтованими оскільки відповідачем не розроблено плану зонування території, Коритнянська сільська рада прийняла рішення про початок розробки окремої містобудівної документації - плану зонування села Коритняни, Ужгородського району, початок процедури затвердження такої окремої містобудівної документації розпочинається тільки в середині січня 2019 року та буде проходити відповідне громадське обговорення. Вказує, що забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення суд фактично дійшов висновку про задоволення позову без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та порушує інтереси територіальної громади.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні та залишити в силі судові рішення попередніх інстанцій.

Враховуючи предмет оскарження, згідно ч.2 ст. 345 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач є власником спеціального дозволу на користування надрами № 3237 від 09 жовтня 2003 року, наданого йому з метою видобування підземних вод для господарсько-питного водопостачання м. Ужгорода в межах родовища Ужлаторицьке на ділянках Минай та Галоч до 09.10.2018 року.

26.04.2018 Коритнянська сільська рада звернулася до КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» з повідомленням про розроблення генерального плану с. Коритняни та с. Кінчеш із одночасним проханням розглянути проектні рішення генеральних планів з метою ліквідації свердловини водозабору «Минай» та зміни меж ІІ та ІІІ поясу зон санітарної охорони ,надати рекомендації щодо використання територій для містобудівельних потреб.

В листі від 02.05.2018 КП «Водоканал» вказав з посиланням на нормативні акти, що позивачу на зазначену територію та свердловини водозабору «Минай» Держгеонадрами наданий спецдозвіл на користування надрами, а ділянка «Минай» Ужлаторицького родовища прісних підземних вод відноситься до родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, а межі ІІ поясу зони санітарної охорони є межами родовища питних підземних вод загальнодержавного значення. Ряд свердловин, в т.ч. спостережна свердловина 13в ( попадає під ліквідацію за запропонованим проектним рішенням генерального плану) включені до моніторингової мережі водоканалу і Закарпатського геолого-гідрологічного центру. Зміна кількості свердловин, площі водовідбору потягне з собою необхідність перерахунку та перезатвердження експлуатаційних запасів, що означає розпочати все документальне оформлення водозабору з нуля та значні фінансові витрати, а на період оформлення - штрафні санкції з боку контролюючих організацій за відсутність спеціального дозволу на користування надрами.

13.06.2018 сільським головою Коритнянської сільської ради був направлений позивачу лист, де вказано, що Коритнянська сільська рада у зв`язку з дефіцитом територій має намір відведення під житлову забудову територій, які накладаються на ІІ-гу та ІІІ-тю зону санітарної охорони водозабору «Минай» в районі свердловин КП «Водоканал» Ужгородської міської ради, які не використовуються, а тому просять дати вичерпний перелік документів та матеріалів для погодження відведення під житлову забудову цих територій.

21.06.2018 на вищевказаний лист директором КП «Водоканал» була надані відповідь, в якій зазначено, що рядом нормативних актів на даній території заборонено проектування та будівництво населених пунктів, промислових комплексів та інших об`єктів без попереднього геологічного вивчення, а рішення про встановлення зон санітарної охорони водозабору «Минай» було прийнято Закарпатською облрадою 22.01.1980 року за № 25. Проект зони санітарної охорони водозабору «Минай» розроблено у 2002 році, який був погоджений усіма відповідними інстанціями, а розрахунок ЗСО перевірено та погоджено Державною службою геології та надр України.

30.08.2018 на 21 сесії 7 скликання Коритнянської сільської ради було прийняте рішення № 502 «Про затвердження генерального плану сільського населеного пункту села Коритняни Ужгородського району».

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, оскільки, позивач на даний час оскаржує рішення яким затверджено містобудівну документацію на місцевому рівні - Генеральний план сільського населеного пункту села Коритняни Ужгородського району. Тобто, на даний час існує очевидна небезпека заподіяння правам та інтересам позивача, до ухвалення рішення у справі, а для відновлення його прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Колегія суддів, дослідивши спірні правовідносини, зазначає наступне.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також види забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачем за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з двох названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до частини другої статті 151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).

Тобто, в ухвалі про забезпечення позову в цій справі суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. Також суд має вказати в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що задоволення заяви про забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам. У даному випадку, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. У даному випадку невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника та ускладнить їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Забудова або, в першу чергу, відведення земельних ділянок у власність, що знаходяться на ІІ-гій та ІІІ-тій зоні санітарної охорони водозабору «Минай» в районі свердловин КП «Водоканал» Ужгородської міської ради в разі визнання протиправним оскаржуваного рішення ускладнить відновлення попереднього становища, що може нести загрозу територіальній громаді м. Ужгород.

Також колегія суддів зазначає, що зупинення дії оскаржуваного рішення носить тимчасовий характер, не є тотожним його скасуванню та не є фактичним вирішення спору по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області залишити без задоволення.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук