Справа № 640/9597/19
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9597/19 Суддя (судді) першої інстанції: Катющенко В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Собківа Я.М., Парінова А.Б.

за участю секретаря Такаджі Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Представництва «Янссен Фармацевтика НВ»

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2019 року

у справі № 640/9597/19 (розглянуту в порядку спрощеного провадження)

за позовом Представництва «Янссен Фармацевтика НВ»

до відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2019 року Представництво «Янссен Фармацевтика НВ» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просило суд: визнати протиправним та скасувати рішення податкового органу від 29.05.2019 № 100690 про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що товариством правомірно не допущено працівників відповідача до проведення перевірки.

На переконання позивача, у відповідача не було правових підстав для включення Представництва "Янссен Фармацевтика НВ" до плану-графіка проведення планових перевірок на 2019 рік та прийняття відповідного наказу від 15.05.2019 № 6088. Наголошує на тому, що Податковим кодексом України не передбачено право контролюючого органу вносити зміни до затвердженого річного плану-графіка проведення перевірок, що, у свою чергу, свідчить про відсутність підстав для проведення перевірки.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2019 року у задоволенні позовних вимог Представництва "Янссен Фармацевтика НВ" відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним рішення податкового органу від 29.05.2019 № 100690 про застосування адміністративного арешту майна платника податків, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги в частині визнання протиправним рішення податкового органу від 29.05.2019 № 100690 про застосування адміністративного арешту майна платника податків задовольнити, посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.

Відповідачем відзивів (заперечення) на апеляційну скаргу подано.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправним рішення податкового органу від 29.05.2019 № 100690 про застосування адміністративного арешту майна платника податків скасувати й задовольнити позовні вимоги підприємства в цій частині, посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечував та просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити з огляду на її необґрунтованість та безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду слід скасувати в частині визнання протиправним рішення податкового органу від 29.05.2019 № 100690 про застосування адміністративного арешту майна платника податків, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на підставі статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України, пункту 2 частини першої статті 13, статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято наказ від 15.05.2019 № 6088, яким призначено проведення документальної планової виїзної перевірки Представництва "Янссен Фармацевтика НВ" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного - за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 по 31.12.2018 та іншого законодавства за відповідний період, тривалістю 10 робочих днів з 28.05.2019 по дату завершення перевірки (а.с. 19).

Згідно розписки № 118/26-15-14-06-07 відповідачем вручено вказаний наказ та відповідне повідомлення головному бухгалтеру Представництва "Янссен Фармацевтика НВ" ОСОБА_1 17.05.2019року (а.с. 41).

На підставі направлень від 28.05.2019 № 1336/26-15-14-06-07, № 1337/26-15-14-06-07 та № 1338/26-15-14-06-07 посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві здійснено виїзд за податковою адресою Представництва "Янссен Фармацевтика НВ", для проведення перевірки, проте платником податків відмовлено у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, про що ревізорами-інспекторами складено акт недопуску посадових осіб ГУ ДФС у м. Києві до проведення документальної планової виїзної перевірки від 28.05.2019 № 354/26-15-14-06-07 (а.с. 20, 42-44).

Зі змісту зазначеного акта вбачається, що позивачем в обґрунтування відмови у допуску до перевірки зазначено:

- про невідповідність направлень на проведення перевірки вимогам пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, оскільки останні не містять підстави для проведення перевірки;

- про подання до ДФС України скарги про скасування наказу на проведення перевірки від 15.05.2019 № 6088.

Рішенням Головного управління ДФС у м. Києві від 29.05.2019 № 100590 застосовано умовний арешт майна платника податків Представництва "Янссен Фармацевтика НВ", що перебуває у володіння останнього (а.с. 38).

Не погодившись з рішенням про застосування умовного арешту майна платників податків, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення податкового органу про застосування умовного арешту в силу положень підпункту 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 Податкового кодексу України вважається припиненим, а тому не порушує охоронювані законом права та інтереси позивача, при цьому питання правомірності спірного рішення судом першої інстанції не вирішувалось.

Колегія суддів частково погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, однак приходить до переконання про необхідність скасування вказаного рішення суду в частині відмови у визнанні протиправним рішення податкового органу від 29.05.2019 № 100690 про застосування адміністративного арешту майна платника податків, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 94.1 Податкового кодексу адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно з пунктом 94.4 статті 94 Податкового кодексу арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу є підставою для арешту майна платника.

Згідно з пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Враховуючи викладене, арешт на майно як винятковий спосіб забезпечення виконання обов`язків платником податків застосовується за рішенням керівника контролюючого органу, прийнятим за наявності законних підстав, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом шляхом розгляду відповідного подання.

Як вбачається із змісту спірного рішення, підставою для складання такого слугувала відмова позивача від допуску посадових осіб до перевірки.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що нормами Податкового кодексу України передбачено право платника податків в разі незгоди з рішенням податкового органу оскаржити таке в адміністративному або судовому порядку.

Як свідчать матеріали справи, підставою для виходу за юридичною адресою Представництва "Янссен Фармацевтика НВ" слугувало винесення головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві Наказу від 15.05.2019 № 6088, яким призначено проведення документальної планової виїзної перевірки Представництва "Янссен Фармацевтика НВ" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного - за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 по 31.12.2018 та іншого законодавства за відповідний період, тривалістю 10 робочих днів з 28.05.2019 по дату завершення перевірки.

При цьому, вказаний наказ оскаржено підприємством 17.05.2019 року, тобто до початку проведення перевірки.

Заперечення платником податків законності проведення перевірки, є підставою для не допуску посадових осіб контролюючого органу до її проведення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №818/907/16, від 19 грудня 2018 року у справі №816/284/17.

З огляду на викладене, у податкового органу не було передбачених законом підстав для винесення рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Враховуючи викладене, та встановлені обставини, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 29.05.2019 № 100690 про застосування адміністративного арешту майна платника податків, з прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним рішення податкового органу від 29.05.2019 № 100690 про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Представництва «Янссен Фармацевтика НВ» - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2019 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 29.05.2019 № 100690 про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким позов Представництва «Янссен Фармацевтика НВ» задовольнити.

Визнати протиправним рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 29.05.2019 № 100690 про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у п.2 ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Я.М. Собків

А.Б. Парінов

Повний текст постанови виготовлено 23 жовтня 2019 року.