Справа № 440/2787/19
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 р. Справа № 440/2787/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бенедик А.П.,

Суддів: Донець Л.О. , Гуцала М.І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Алєксєєва Н.Ю.) від 23.08.2019 року (повний текст рішення складено 23.08.2019 року) по справі №440/2787/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій просив:

- визнати дії ГУ Пенсійного фонду в Полтавській області протиправними стосовно незаконної відмови здійснити перерахунок пенсії позивачу згідно уточненої довідки Полтавського ОВК, проведеної у відповідності до рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі №440/113/19 від 15.04.2019 та щодо безпідставного повернення до Полтавського ОВК такої довідки без проведення необхідних, передбачених законодавством України дій пенсійного фонду по перерахунку пенсії;

- зобов`язати ГУ Пенсійного фонду у Полтавській області витребувати назад повернену без виконання уточнену довідку Полтавського ОВК, проведену у відповідності до рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі №440/113/19 від 15.04.2019, для проведення перерахунку пенсії;

- зобов`язати ГУ Пенсійного фонду у Полтавській області провести необхідний перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дати виникнення права на нього без обмеження строком відповідно до уточненої довідки Полтавського ОВК, проведеної у відповідності до рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі №440/113/19 від 15.04.2019;

- зобов`язати ГУ Пенсійного фонду у Полтавській області здійснювати оплату пенсії позивачу у відповідності до вищевказаної уточненої довідки військового комісаріату;

- зобов`язати ГУ Пенсійного фонду в Полтавській області у відповідності до ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" виплатити різницю щодо неправильного нарахування пенсії ОСОБА_1 , яка відбулася з вини органів Пенсійного фонду України та Полтавського ОВК, з дати виникнення права на нього без обмеження строком, тобто з моменту настання такої обставини, за весь період згідно чинного законодавства, і не пізніше наступного місяця з дня проведення вищевказаного перерахунку пенсії позивачу.

В обґрунтування позову зазначив, що Полтавський обласний військовий комісаріат виготовив та направив уточнюючу довідку до Головного управління Пенсійного фонду у Полтавській області станом на 01.01.2018 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії із урахуванням нового посадового окладу. Однак, пенсійний орган відмовився провести перерахунок та виплатити позивачу недоотриману пенсію з 01.01.2018 та повернув без виконання уточнюючу довідку, зазначивши про скасування п. 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2018 №103 згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.08.2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яка полягає у не проведенні перерахунку позивачу пенсії на підставі уточнюючої довідки №ФП-54747 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії, виданої Полтавським обласним військовим комісаріатом на виконання рішення суду.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати та виплатити позивачу з 01.01.2018 пенсію на підставі уточнюючої довідки №ФП-54747 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання рішення суду, з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.08.2019 року в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Вказує, що у квітні 2018 року на підставі довідки Полтавського ОВК від 16.03.2018 позивачу пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018. При цьому постанова №103 була чинною на момент складання довідки та перерахунку пенсії. Однак, з 05.03.2019 п. 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2018 №103 втратили чинність, а також 05.03.2019 скасовано додаток 2 постанови Кабінету Міністрів України №45, якою затверджено форму довідки про розмір грошового забезпечення, а тому положення вказаних нормативно-правових актів не підлягали застосуванню відповідачем.

Позивач та третя особа правом надання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що з 26.11.1991 позивачу призначено пенсію за вислугу років у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На виконання постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 №103 ІНФОРМАЦІЯ_3 16.03.2018 виготовлено та надіслано до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , у якій, з урахуванням наказу Міністра оборони України від 1.03.2018 №90 "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних сил України", посадовий оклад позивача визначено у розмірі 4930,00 грн, що відповідає 23 тарифному розряду.

На підставі цієї довідки пенсійним органом проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018.

07.09.2018 позивач подав до Полтавського ОВК заяву про видачу нової довідки з посадовим окладом у розмірі 5220,00 грн у відповідності до тарифного розряду згідно зі схемами в додатку 24 до наказу Міністра оборони України від 1.03.18 №90 "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних сил України" та пункту 4 додатку 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Полтавський ОВК листом від 21.09.2018 вих. №1/12/2240/фп.54747 повідомив позивача про відсутність підстав для видачі довідки про розмір грошового забезпечення.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.02.2019 у справі 440/113/19, визнано протиправними дії Полтавського обласного військового комісаріату щодо складення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсії, від 16 березня 2018 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 скласти та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсії, з урахуванням посадового окладу у розмірі 5220,00 грн (співвідношення розміру посадового окладу до 1 березня 2018 року - 1100,00 грн, тарифний розряд за посадою "25", тарифний коефіцієнт 2,96).

Вищевказане рішення суду набрало законної сили.

На виконання рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_3 видано та направлено до ГУ ПФУ в Полтавській області уточнюючу довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , з урахуванням посадового окладу за тарифним розрядом "25".

Однак, відповідачем не проведено перерахунок пенсії позивача з 01.03.2018 року на підставі уточнюючої довідки.

Не погоджуючись із вказаною бездіяльністю, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольнивши частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність протиправної бездіяльності ГУ ПФУ в Полтавській області в частині не проведення перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки Полтавського ОВК №ФП-54747, виданої на виконання рішення суду від 13.02.2019 у справі №440/113/19 та як, наслідок, необхідності зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії на підставі уточнюючої довідки з урахуванням проведених виплат.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 3 ст. 308 КАС України).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про їх обґрунтованість.

У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разу повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Цим Законом Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII частину 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" викладено у такій редакції: "усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій" (набрання чинності з 01.01.2017).

Таким чином, починаючи з 01.01.2017 законодавцем змінено правові підстави перерахунку пенсії військовослужбовцям та віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України визначати умови, порядок проведення перерахунку пенсії та встановлювати розміри проведених виплат.

Відповідно, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21.02.2018 (далі - Постанова №103) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Крім того, вказаною Постановою №103 визначено, що у тому числі Міністерству оборони України, після набрання чинності цією постановою забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розміри грошового забезпечення, визначені в пункті 1 цієї постанови, відповідно до Порядку №45.

В свою чергу, довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що набрання чинності 01.03.2018 постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, якою змінено (збільшено) грошове забезпечення військовослужбовців, у розумінні частини 2 статті 51 Закону №2262-XII є обставиною, що тягне за собою зміну розміру пенсії позивача, призначеної на підставі цього Закону. Водночас, з огляду на норми пунктів 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України №103 позивач набув право на підвищення пенсії, починаючи з 01.01.2018 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

На виконання постанови КМУ №103, Полтавським обласним військовим комісаріатом виготовлено та направлено до ГУ ПФУ у Полтавській області довідку від 16.03.2019 №ФП54747 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із посадовим окладом 4930,00 грн., що відповідає 23 тарифному розряду, згідно постанови КМУ №704 від 30.08.2017 року та наказу Міністра оборони України від 01.03.2019 року № 90 "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних сил України.

Не погоджуючись із такими діями ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо зменшення посадового окладу, що впливає на розмір отримуваної ним пенсії, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.02.2019 у справі №440/113/19, яке набрало законної сили 15.04.2019, визнано протиправними дії Полтавського обласного військового комісаріату щодо складення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії, від 16 березня 2018 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 скласти та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсії, з урахуванням посадового окладу у розмірі 5220,00 грн (співвідношення розміру посадового окладу до 1 березня 2018 року - 1100,00 грн, тарифний розряд за посадою "25", тарифний коефіцієнт 2,96).

Отже, право позивача на перерахунок пенсії підлягає реалізації з моменту його виникнення на підставі довідки, направленої на виконання рішення суду.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.02.2019 по справі №440/113/19 ІНФОРМАЦІЯ_2 складено нову довідку №ФП-54747 про розмір грошового забезпечення, яка повинна враховуватись для перерахунку пенсії позивача та надіслав її до Головного управління Пенсійного фонду у Полтавській області.

Проте, відповідач отримавши нову довідку про розмір грошового забезпечення не здійснив перерахунок пенсії, повернув вказану довідку до Полтавського ОВК без виконання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що факт визнання не чинними п. п. 1, 2 постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, не впливає на правовідносини, що склались між позивачем та Полтавським обласним військовим комісаріатом до набрання відповідним судовим рішенням законної сили.

При цьому, беззаперечним є право позивача на перерахунок пенсії з 01.01.2018 року, а його передумовою є оформлення довідки Полтавським обласним військовим комісаріатом.

Скасування з 05.03.2019 р. в судовому порядку пунктів 1, 2 постанови № 103 не впливає на результат розгляду цієї справи по суті, оскільки алгоритм дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, передбачений у Порядку № 45, не змінився у зв`язку з прийняттям постанови № 103. Порядок № 45 в редакції до внесення змін постановою № 103 також передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готували для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подавали їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Головні управління Пенсійного фонду України здійснювали перерахунок пенсії на підставі довідок, що надійшли від обласних військових комісаріатів, в яких визначено розмір грошового забезпечення для такого перерахунку. Форма довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, в тому числі складові грошового забезпечення, визначалася у додатку 2 Порядку № 45.

Доводи скаржника про те, що позивачу вже здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 з урахуванням виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 довідки про грошове забезпечення військовослужбовця, суд зазначає, що ця обставина не може слугувати підставою для подальшої відмови у проведенні позивачу перерахунку пенсії, оскільки таке право виникає у пенсіонера у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення.

Оскільки згідно довідки Полтавського обласного військового комісаріату від 16.03.2019 грошове забезпечення позивача було занижене, а рішенням суду встановлено протиправність Полтавського ОВК та зобов`язано виготовити та направити довідку до ГУ ПФУ у Полтавській області про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, з урахуванням підвищеного посадового окладу, відповідно у особи і виникло право на перерахунок пенсії з 01.01.2018 на підставі уточнюючої довідки.

За таких обставин, позивач має право на перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 на підставі уточнюючої довідки Полтавського ОВК №ФП-54747.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 19 Конвенції передбачено, що для забезпечення дотримання Високими Договірними Сторонами, однією з яких є Україна, їхніх зобов`язань за Конвенцією та протоколами до неї, створюється Європейський суд з прав людини. Він функціонує на постійній основі. Високі Договірні Сторони зобов`язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами (ст. 46 Конвенції).

У справі "Новік проти України" (18.12.2008) Суд зробив висновок, що "надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога "якості закону" у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля".

Положення закону повинні бути передбачуваними та надавати достатньо гарантій проти свавільного застосування (рішення Європейського суду по справі Свято- Михайлівської парафії проти України від 14.06.2007 року).

Жодна норма не може вважатися „законом", якщо вона не сформульована з точністю, достатньою для того, щоб надати змогу громадянинові регулювати свою поведінку: він має бути спроможним -якщо потрібно, після відповідної консультації - передбачити такою мірою, наскільки це є розумним за даних обставин, наслідки, які можуть випливати з його дій. Ці наслідки не повинні бути передбачуваними з абсолютною певністю. У той час, як певність у праві є вельми бажаною, вона може спричиняти надмірну жорсткість, а право має йти в ногу з обставинами, що змінюються. Відповідно до цього більшість законів з необхідністю укладаються в термінах, які більшою чи меншою мірою є нечіткими, а їхнє тлумачення і застосування є питаннями практики (Рішення Європейського суду Фельдек проти Словаччини від 12.07.2001 року).

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Вказана узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 15.05.2019 року по справі № 688/4324/16-а.

Як встановлено під час розгляду справи, відповідачем повернуто уточнюючу довідку Полтавського ОВК про розмір грошового забезпечення позивача без виконання, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності протиправної бездіяльності ГУ ПФУ в Полтавській області в частині не проведення перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки Полтавського ОВК №ФП-54747, виданої на виконання рішення суду від 13.02.2019 у справі №№440/113/19.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності власних дій, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час її апеляційного перегляду не довів належними та допустимими доказами правомірність власних дій (бездіяльності), які є предметом оскарження позивачем.

Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Згідно Рішення ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

З урахуванням визначеного статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та встановлених статтею 2 КАС України завдань суду як державної правозахисної інституції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою повного захисту порушених прав та інтересів особи, необхідним є саме зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу з 01.01.2018 пенсію на підставі уточнюючої довідки №ФП-54747 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, виданої Полтавським обласним військовим комісаріатом на виконання рішення суду, з урахуванням проведених виплат.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з вищезазначених підстав не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.08.2019 року по справі №440/2787/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.П. Бенедик
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець М.І. Гуцал