Справа № 240/11102/19
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 жовтня 2019 року м. Житомир справа № 240/11102/19

категорія 111060000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Майстренко Н.М., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про визнання бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області протиправною в частині невиконання вимог Податкового кодексу України, передбачених пунктами 56.8, 56.9 ст. 56, щодо повного задоволення скарги на користь платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ГУ ДПС у Житомирській області вчинити дії щодо припинення виконання вимоги про стягнення боргу (недоїмки) від 17.07.2019 №Ф-112265-51;

- співвідповідачу відшкодувати з державного бюджету на користь ОСОБА_1 на номер карткового рахунку: НОМЕР_1 , МФО: 311647 в АТ "Ощадбанк" філія Житомирського обласного управління кошти в сумі: 8448,00 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями та бездіяльністю відповідача (стягнуті із заробітної плати до і після подання позову) в сумі (уточненій на дату прийняття рішення по справі);

- зобов`язати відповідача відшкодувати моральну шкоду шляхом визнання та оприлюднення неправомірних дій та письмового вибачення за їх вчинення у ЗМІ;

- стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768,40 грн.

Перевіряючи, після одержання позову, чи відповідає він вимогам, установленим Кодексом адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), судом враховано наступне.

Пунктом 4 частини 5 статті 160 КАС України визначено, що в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною 1 статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Викладене свідчить про те, що зміст позовних вимог слід розуміти як визначення позивачем способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, та не може бути абстрактним.

ОСОБА_1 звертається до адміністративного суду з позовом, зокрема, до Головного управління ДФС у Житомирській області, у якому просить: визнати бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області протиправною в частині невиконання вимог Податкового кодексу України, передбачених пунктами 56.8, 56.9 ст. 56, щодо повного задоволення скарги на користь платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та зобов`язати ГУ ДПС у Житомирській області вчинити дії щодо припинення виконання вимоги про стягнення боргу (недоїмки) від 17.07.2019 Ф-112265-51.

При цьому, слід зазначити, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач обґрунтовує своє право на захист порушених прав шляхом існування законодавчо визначеної можливості оскаржувати рішення контролюючого органу, прийнятого за результатами розгляду скарги платника податків. У той же час, позовну вимогу формулює як наслідок, встановлений законом, щодо несвоєчасного надання відповіді на скаргу платника податків. При цьому позивач не наводить, якими нормативно-правовими положеннями передбачено саме такий механізм захисту права у судовому порядку. Як було зазначено, Податковий кодекс України в якості такого механізму встановлює лише право на оскарження у судовому порядку рішення про результати розгляду скарги платника, а не зобов`язання контролюючого органу вчинити дії у зв`язку з пропущення строків для надіслання відповіді на скаргу.

Крім того, позивач просить зобов`язати контролюючий орган вчинити дії щодо припинення виконання вимоги від 17.07.2019 №Ф-112265-51. З цього приводу в якості додатків до позову долучена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню названої вимоги. Таким чином, примусове виконання вимоги здійснюється державним виконавцем, а тому суду не зрозуміло, які конкретно дії має вчинити обраний позивачем відповідач, який фактично виконання вимоги не здійснює. Як було зазначено, зміст позовних вимог не може носити абстрактного характеру.

Враховуючи викладене, позивачу слід сформулювати зміст позовних вимог до відповідача - Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області, у відповідності до зазначених положень статті 5 КАС України, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені його права, свободи або законні інтереси, та у відповідності до положень чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Відповідно до положень п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Позивачем у позовній заяві не дотримано вимог пункту 3 частини 5 статті 160 КАС України, зокрема, не наведено обґрунтований розрахунок суми "на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями та бездіяльністю відповідача (стягнуті із заробітної плати до і після подання позову) в сумі (уточненій на дату прийняття рішення по справі)", та не надано доказів на підтвердження її розміру. Застосовані позивачем формулювання взагалі позбавляють суд можливості ідентифікувати цю суму як таку, що вже була стягнута з позивача, або ще тільки може бути стягнута з нього, і чи є це остаточним розміром шкоди, яку він просить стягнути, чи визначатиметься з нею до "дати прийняття рішення у справі", що не узгоджується з вимогами процесуального закону. Відсутність підтвердженого факту стягнення цієї суми з позивача взагалі виключає висновок про існування такого факту як завдання шкоди позивачу, а тому і виключає виконання вимог КАС України щодо обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом приписів ч.ч. 2, 5 ст. 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

У порушення зазначених норм, позивачем до позовної заяви долучено незавірені копії письмових доказів, що наявні у позивача в оригіналі.

Частиною 3 ст. 161 КАС України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за подання позовної заяви в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом приписів пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а позову майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 2629-VIII прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року складає 1921 грн.

З позовної заяви вбачається, що позивачем у цій справі заявлено позовну вимогу немайнового характеру та похідну від неї вимогу.

Суд додатково зазначає, що позивач звернувся також з вимогою про відшкодування моральної шкоди шляхом визнання та оприлюднення неправомірних дій та письмового вибачення за їх вчинення у ЗМІ.

Пунктом 2.2 Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01.01.2015, зазначено, що майновий чи немайновий характер позовної вимоги про відшкодування (компенсації) моральної шкоди залежить від такого. Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Таким чином, за заявлену позивачем позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має окремо справлятися судовий збір як за немайнову вимогу.

Отже, під час подачі позову до суду, позивачу необхідно було сплатити судовий збір в сумі 1536,80 грн. Позивачем до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору в сумі 768,40 грн. Зважаючи на зазначене, позивачеві за подання до суду даного позову, з урахуванням позовних вимог, необхідно доплатити судовий збір у загальній сумі 768,40 грн. Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів УК у м.Житомирі/м.Житомир/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ)38035726

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО)899998

Рахунок отримувача UA6084009

Код класифікації доходів бюджету22030101

Призначення платежу *;101;_____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Житомирський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа). При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

З огляду на викладене, позовну заяву необхідно залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків шляхом надання до суду:

- нової (уточненої) позовної заяви із формулюванням позовних вимог у відповідності до статті 5 КАС України та фактичних обставин справи, а також відповідного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин;

- обґрунтованого розрахунку суми у розмірі 8448,00 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями та бездіяльністю відповідача з наданням доказів на підтвердження її розміру та факту понесення;

- копій доданих до позовної заяви документів у 2-х примірниках, засвідчених в порядку, передбаченому ст.94 КАС України;

- доказів доплати судового збору в розмірі 768,40 грн.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Н.М. Майстренко