Справа № 1.380.2019.003943
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003943
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року

зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Козак О.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 Т ОСОБА_2 .,

представника відповідача Гарасиміва В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач, ОСОБА_3 ) звернувся до суду з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби (місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Костюшка, 1, ) (далі відповідач, Львівська митниця ДФС), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2019/00257/2 від 24.05.2019.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13.05.2019 позивач подав до митного контролю митну декларацію типу ІМ НОМЕР_2 НОМЕР_3 № НОМЕР_4 209190.2019.037270 для здійснення митного оформлення імпортованого позивачем легкового автомобіля бувшого у використанні, призначеного для використання на дорогах загального користування, марки «VOLKSWAGEN», модель Tiguan Comfortline, рік випуску 2016, модельний рік 2016, дата введення в експлуатацію 01.01.2016, номер кузова НОМЕР_5 , номер двигуна невизначений, двигун бензин, об`єм 1984 см.3, потужність 147кВт., колір білий, кузов універсал, колісна формула 4х4, місць включаючи водія 5, дверей 5, країна виробник Німеччина (DE). Позивач стверджує, що митну вартість ним заявлено згідно з п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України за основним методом визначення митної вартості (ціною договору), а саме 5200,00 доларів США. При цьому зазначив, що під час здійснення митного оформлення позивач подав усі необхідні та достатні документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України, які чітко ідентифікували товар та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Однак, відповідачем за результатами перевірки митної декларації та доданих документів винесено картку відмови у митному оформленні та рішення про коригування митної вартості, визначивши митну вартість заявленого товару за ціною 10375,00 USD. Позивач, зазначає, що під час прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості №UA209000/2019/00257/2 від 24.05.2019, відповідач не наводить жодного формулювання в графі « 33», що вартість колісних транспортних засобів та їх складових частин, що ввозяться на митну територію України, є вищою за декларовану позивачем. Додатково зазначає, що вказана графа « 33» оскаржуваного рішення про коригування не заповнена взагалі. ОСОБА_3 не погодився із скоригованою митною вартістю, однак, на підставі положення ч.7 ст.55 Митного кодексу України, за ВМД ІМ 40 ДЕ № НОМЕР_4 НОМЕР_6 сплатив грошову заставу грошових коштів у відповідності до розрахованої митним органом вартості і додатково нарахував 44471,39 грн. митних платежів. Вважаючи у зв`язку із цим свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом з метою їх захисту. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді від 05.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач 20.08.2019 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що відповідно до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні митного контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом від 11.09.2015 №689 та постанови КМУ №1077 від 12.12.2018, у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки заявлена митна вартість товару не підтверджена документально і не відповідає інформації по вартості даного транспортного засобу, що згенеровано АСАУР ДФС та складає 10375,00 доларів США.

Відповідач вказує на те, що подані позивачем документи не містили всіх відомостей, що підтверджували б числові значення складових митної вартості товарів, на підставі чого позивачу надіслано вимогу на пред`явлення додаткових документів. Оскільки вказані сумніви не були спростовані позивачем шляхом надання додаткових документів, митним органом прийнято оспорюване рішення від 24.05.2019 про коригування №UA209000/2019/000257/2, за яким митна вартість товару становить 10375,00 доларів США., та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209190/2019.00685. Крім того, відповідач зазначив, що джерелом інформації для визначення митної вартості використано середню ціну, за яку транспортний засіб визначеної марки, моделі, комплектації пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції, визначену за результатами спрацювання АСАУР. За таких обставин вважає, що, приймаючи рішення про визначення митної вартості товарів, відповідач діяв у межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, а тому підстав для скасування його рішення немає.

Представник позивача 28.08.2019 подав до суду відповідь на відзив, в якому наголошує, що імпортований позивачем автомобіль є аварійним та непридатним до експлуатації. Однак, АСАУР ДФС визначена вартість на підставі середньої ціни, за яку транспортний засіб такої ж моделі, марки та комплектації пропонується до продажу в умовах повної конкуренції при звичайному ході торгівлі. Відтак, вказаний метод не враховує індивідуальні особливості придбаного позивачем транспортного засобу, що мають суттєвий вплив на його ринкову вартість. Тобто, відповідач не врахував, що ввезений позивачем транспортний засіб має значні ушкодження, які слід брати до уваги при визначенні його митної вартості, а тому врахування Висновку автотоварознавчого дослідження №17691 від 11.05.2019 про оцінку автомобіля є обов`язковим. З цих підстав вважає, що викладені у відзиві заперечення не спростовують доводів позовної заяви, а тому позовну заяву слід задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просив суд у задоволені позову відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

19.03.2019 позивач придбав на аукціоні IPAKT AUTO AUCTUONS (Toronto) транспортний засіб легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель Tiguan Comfortline, рік випуску 2016, модельний рік 2016, номер кузова НОМЕР_5 , рахунок-фактура 940973, інвентарний номер 10892289 за ціною 6316,70 канадських доларів, що підтверджується звітом про покупку автомобіля. (а.с.63)

Згідно з довідкою-рахунком б/н від 19.03.2019, виданою фірмою Magna Auto, легковий автомобіль бувший у використанні, призначений для використання на дорогах загального користування, марки «VOLKSWAGEN», модель Tiguan Comfortline, рік випуску 2016, модельний рік 2016, дата введення в експлуатацію 01.01.2016, номер кузова НОМЕР_5 , номер двигуна невизначений, двигун бензин, об`єм 1984 см.3, потужність 147кВт., колір білий, кузов універсал, колісна формула 4х4, місць включаючи водія 5, дверей 5, країна виробник Німеччина (DE), придбано позивачем за ціною 5200 доларів США (4500,00 доларів США ціна продажу автомобіля та 700 доларів США доставка в Україну). (а.с.21-22)

13.05.2019 ОСОБА_3 подав до митного контролю декларацію типу ІМ 40 НОМЕР_3 № НОМЕР_4 209190.2019.037270 для здійснення митного оформлення імпортованого товару. (а.с.93)

Під час митного оформлення декларантом заявлено митну вартість, згідно з п.п. «ґ» п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України, за резервним методом, а саме 5200,00 доларів США. До митної декларації декларантом надано рахунок-фактуру (інвойс) б/н від 19.03.2019, акт про проведення огляду транспортного засобу UA209070/2019/03809 від 09.05.2019, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 від 29.03.2019, договір про надання послуг митного брокера б/н 13.05.2019, заяву на посвідчення від 13.05.2019, висновок автотоварознавчого дослідження за зверненням п. ОСОБА_4 №17691 від 11.05.2019, згідно з яким вартість на кордоні України без врахування митних платежів та зборів, не розмитненого і не зареєстрованого в Україні автомобіля «VOLKSWAGEN TIGUAN», заводський номер НОМЕР_5 , 2016 року виготовлення, без врахування ремонтних робіт та матеріалів, станом на момент виконання даного дослідження становить 4397,00 доларів США, та копії паспортів.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості автомобіля Львівською митницею ДФС встановлено розбіжності та направлено декларанту письмову вимогу про необхідність надання додаткових документів, у відповідь на що декларант надав квитанцію від 22.03.2019 на підтвердження оплати товару на суму 4903 доларів США, що по курсу НБУ становить 6316,70 Канадських доларів.

24.05.2019 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA 209000/2019/000257/2, відповідно до п.33 якого скориговано вартість автомобіля до 10375,00 доларів США. Вказане рішення надіслано позивачу. Однак, в примірнику рішення, яке наявне в позивача та долучене до матеріалів справи, графа « 33» взагалі не заповнена та мотиви прийняття такого рішення відсутні. (а.с.12)

На підставі вказаного рішення про коригування митної вартості товарів видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209190/2019/00685, якою повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: «Неможливість завершення митного оформлення, по причині необхідності внесення змін у гр.12,45 МД (у зв`язку із коригуванням митної вартості товару №1 після прийняття Рішення про коригування митної вартості товару №UA 209000/2019/000257/2). Декларантом порушено умови декларування передбачені п.1 п.8 ст.257 Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012 та наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа» від 30.05.2012 №651), невірно розраховано митну вартість, неправильно заповнена графа 12,45 ВМД, МКУ №4495-VI від 13.03.2012 ст.54, п.6, п.п.1.

Окрім цього, роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: «Необхідно подати нову митну декларацію, з дотриманням вимог ч.2 ст.263 МКУ та з урахуванням причин відмови.».

03.06.2019 на виконання вимог рішення про коригування ОСОБА_3 подано нову декларацію № UA209190/2019/041353, за якою доплачено митні платежі у зв`язку з збільшеною митною вартістю.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач з вказаним рішенням про коригування митної вартості товарів не погоджується, вважає його протиправним та таким, що суперечать поданим декларантом документам та нормам чинного законодавства, а тому звернувся до суду з даним позовом про його скасування.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст.49, 50 Митного кодексу України (далі МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно із ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 2 ст.52 МК України передбачено, що декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Згідно з ч.3 ст.54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 7 ст.54 МК України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Таким чином, законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, за якою визначається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами ч.3 цієї ж статті, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому, п.2 ч.5 ст.54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості у випадках, встановлених цим Кодексом.

Також, згідно з ч.6 ст.53 МК України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Зі змісту рішення про коригування митної вартості товарів від 24.05.2019 судом встановлено, що підставами для направлення вимоги про представлення додаткових документів були сумніви митного органу у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки заявлена митна вартість не підтверджена документально і не відповідає інформації по вартості даного транспортного засобу, яка згенерована відповідно до постанови КМУ №1077 від 12.12.2018. Касові або товарні чеки до митного оформлення не подавались, документи щодо оплати товару до митного оформлення не подавались. Числові значення заявленої митної вартості документально не підтверджені. Власник автомобіля, вказаний у реєстраційному документі та продавець є різними особами. Поданий до митного оформлення висновок експертного автотоварознавчого дослідження складений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092.

Аналіз вказаних підстав в сукупності з поданими декларантом документами, дає підстави для висновку, що у митного органу були підстави для витребування додаткових документів у декларанта для підтвердження заявленої митної вартості, а у разі не представлення таких документів самостійно визначити митну вартість, з урахуванням вказаних вище положень МК України.

Водночас, визначена митним органом митна вартість товару повинна бути належним чином обґрунтована.

Як слідує з матеріалів справи, єдиним джерелом інформації для визначення митної вартості використано ціну, за яку транспортний засіб визначеної марки, моделі, комплектації, пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції, визначену за результатами спрацювання АСАУР.

Однак, суд зазначає, що рішення про коригування митної вартості товару не може ґрунтуватись виключно на інформації вказаної інформаційної системи ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Крім цього, така інформаційна система ДФС України не може відображати дійсну вартість імпортованого автомобіля з урахуванням його технічного стану та наявних пошкоджень. У ній відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Відповідно до п.п.2, 4 ч.2 ст.55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Проте, як слідує з рішення про коригування митної вартості товарів №UA 209000/2019/000257/2 від 24.05.2019, у ньому зазначено, що джерелом інформації для визначення митної вартості використано середню ціну, за яку транспортний засіб визначеної марки, моделі, комплектації пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції, визначену за результатами спрацювання АСАУР. Митним органом не наведено жодного обґрунтування числового значення скоригованої митної вартості.

Суд вважає, що доводи відповідача про те, що підставою для коригування митної вартості товару слугувало спрацювання системи управління ризиками не заслуговують на увагу, з огляду на те, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Однак відповідачем на наведено обґрунтованих та беззаперечних підстав щодо неможливості застосування попередніх методів визначення митної вартості у їх послідовності.

Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2019/000257/2 від 24.05.2019, у ньому зазначено лише про неможливість застосування 2-5 методів визначення митної вартості у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари та даних на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно з методами 4 та 5, а також джерело інформації, яким є лише дані інформаційної системи митного органу.

Вказане у сукупності не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм п.п.2, 4 ч.2 ст.55 Митного кодексу України.

Водночас, позивач під час митного оформлення імпортованого автомобіля надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості. Натомість контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не є достатніми та не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеною декларантом митною вартістю.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не обґрунтовано скоригованої митної вартості, натомість поданими позивачем документами підтверджується заявлена митна вартість автомобіля.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 у справі №809/278/17.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA209000/2019/00257/2 від 24.05.2019 не відповідає критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, адже прийняте не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а також необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, відтак порушує права та законні інтереси позивача.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у 768,40 грн., сплаченого згідно з квитанцією №21941733 від 31.07.2019.

Щодо стягнення з Львівської митниці ДФС на користь позивача понесені ним судові витрати, суд зазначає наступне.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч.ч.1, 4, 7 ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд встановив, що між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Ті ЕНД Ті Партнерс» укладено договір про надання правової допомоги №2 від 19.07.2019. Зі змісту п.п.4.1. п4.7., вказаного договору слідує, що сторони домовились, що вартість послуг Адвокатського об`єднання з надання правової допомоги за цим договором встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю сторін в Актах про надання правової допомоги. Сторони домовились, що після одержання Адвокатським об`єднанням від клієнта Акту про надання правової допомоги та у випадках визначених п.4.3 Договору, Адвокатське об`єднання формує і направляє на адресу клієнта чи безпосередньо надає клієнту рахунок на оплату послуг, а клієнт бере на себе зобов`язання забезпечити оплату послуг Адвокатського об`єднання на підставі рахунку протягом одного робочого дня.

На виконання цього договору сторони 17.10.2019 склали акт про надання правової допомоги №1 за Договором про надання правової допомоги №2 від 19.07.2019, згідно з яким загальна вартість наданих послуг складає 8500,00 грн.

Окрім того, долучений до матеріалів справи рахунок-фактура №1 від 17.10.2019 та прибутковий касовий ордер №1 від 17.10.2019 про оплату підтверджують витрати в сумі 8500,00 грн.

Відповідачем не подано заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, а також не подано клопотання про їх зменшення.

Відтак, загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, яку належить стягнути відповідно до ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС, складає 8500,00 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250 підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Львівської митниці Державної фіскальної служби (місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Костюшка, 1, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA209000/2019/00257/2 від 24.05.2019.

Стягнути з Львівської митниці ДФС (місцезнаходження: вул.Тадеуша Костюшка, 1, м.Львів, Львівська область, 79000, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС (місцезнаходження: вул.Тадеуша Костюшка, 1, м.Львів, Львівська область, 79000, ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8500 вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 22.10.2019.

Суддя Р.І. Кузан