Справа № 160/10099/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 жовтня 2019 р. Справа № 160/10099/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Петриківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Петриківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії ОСОБА_3 , державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області у виконавчому провадженні № 49801483, при винесенні постанови від 05.04.2019 року про накладення штрафу в сумі 49 683,69 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 05 квітня 2019 року про накладення штрафу в сумі 49 683,69 грн., у виконавчому провадженні № 49801483, винесену Реутовим Євгеном Олександровичем, державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області.

За приписами частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 9 частини 5 статті 160 КАС України закріплено, що в позовній заяві зазначаються: у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 4 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень (частина 2 статті 46 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Водночас, у статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (частина 1 статті 14 Закону № 1404-VIII).

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник (частина 1 статті 15 Закону № 1404-VIII).

З матеріалів позову вбачається, що у провадженні Дніпровського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження ВП №49801483 про примусове виконання виконавчого листа №2/0187/123/13, виданого Петриківським районним судом Дніпропетровської області 05.09.2013 року, про стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, на користь стягувача - ОСОБА_1 .

Постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Реутова Євгена Олександровича від 05.04.2019 року у виконавчому провадженні ВП №49801483 на боржника - ОСОБА_2 на підставі статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів, що перевищує суму сукупних платежів за 3 роки накладено штраф у розмірі 49 683,69 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що в постанові від 05.04.2019 року про накладення штрафу на ОСОБА_2 зазначено, що стягувачем щодо стягнення штрафу являється Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, а не позивач.

Тобто, хоча у виконавчому провадженні ВП №49801483 щодо стягнення аліментів на підставі виконавчого листа №2/0187/123/13 від 05.09.2013 року ОСОБА_1 і являється стягувачем, тобто стороною виконавчого провадження, у відносинах щодо накладення штрафу стягувачем виступає конкретний орган державної виконавчої служби, а тому у позивача відсутні правові підстави, виходячи із положень статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», оскарження вказаної постанови про накладення фінансових санкцій на ОСОБА_2 .

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до норм частини 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» суми штрафів, що накладаються на боржника у зв`язку з наявністю заборгованості по аліментам, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

За таких обставин, враховуючи, що правовою підставою для звернення до адміністративного суду згідно зі статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України є захист порушених прав, свобод або законних інтересів, право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути тільки порушено у майбутньому і щодо якого невідомо буде воно порушено чи ні.

Суд також зазначає, що якщо позивач вважає, що стягнення з боржника - ОСОБА_2 за спірною постановою може призвести до майнових втрат, захист своїх прав та інтересів ОСОБА_1 повинна здійснювати в порядку цивільного судочинства.

Згідно з частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №160/10099/19 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Петриківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи із такими позовними вимогами повинен здійснюватись за правилами цивільного судочинства.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві.

Повідомити позивача, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева