Справа № 640/3858/19
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 серпня 2019 року №640/3858/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 , (далі - позивач), до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, (далі - відповідач) в якому позивач просить суд:

- визнати дії відповідача, щодо зменшення позивачу основного розміру пенсії до 70%, замість встановлених раніше при звільненні у розмірі 82% - протиправними та не законними;

- визнати дії відповідача, щодо скасування врахування середньомісячних сум додаткових видів грошового забезпечення, у т.ч: особи, які не працюють в умовах режимних обмежень - 15%; надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення - 50%; надбавка за особливо важливі завдання - 100%; премія - 10% протиправними і незаконними;

- зобов`язати відповідача, вчинити дії щодо нарахування та виплати позивачу пенсії в повному обсязі на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про розрахунок пенсій особам, які з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", без обмежень максимальним розміром, з урахуванням основного розміру пенсії 82% від відповідних сум грошового забезпечення, як було призначено позивачу при звільненні у відставку 01 жовтня 2009 року;

- зобов`язати відповідача вчинити дії щодо нарахування та виплати позивачу пенсії в повному обсязі на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про розрахунок пенсій особам, які з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", а саме: п. 2, як було призначено позивачу при звільненні у відставку 01 жовтня 2009 року з урахуванням раніше встановлених надбавок: особи, які не працюють в умовах режимних обмежень - 15%; надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення - 50%; надбавка за особливо важливі завдання - 100%; премія - 10%;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок належних до виплати сум та виплатити їх за період з 01.01.2018 по день здійснення перерахунку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/3858/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно не вказано у довідці про розмір грошового забезпечення, надбавки за особливо важливі завдання, премії, надбавка військовослужбовцям, які провадять оперативно-розшукову діяльність, оскільки при призначенні пенсії первісно, вказані надбавки включались до розрахунку; при перерахунку повинні застосовуватись саме норми, що визначають розмір пенсії у відсотках, які діяли на момент первісного призначення пенсії, а подальші зміни до закону щодо зменшення відсоткового розміру пенсії стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації такого права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 13.05.2019 надійшов відзив на позовну заяву, у якому ГУ ПФУ в м. Києві просило відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність підстав для їх задоволення. Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Основний розмір пенсії позивача складав 82% грошового забезпечення у зв`язку із вислугою, яка складає 29 років 4 місяці 27 дні.

Згідно з роздруківки з Автоматизованої системи Розрахунку пенсій Пенсійного фонду України від 01 січня 2018 року, пенсія за вислугу років позивача складається з:

посадовий оклад - 1775,00 грн.;

- оклад за військове звання - 135,00 грн.;

- процентна надбавка за вислугу років 40% - 764,00 грн.;

- середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці у т.ч. - 3913,62 грн.;

- надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 15%;

- надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення 50%;

- надбавка за особливо важливі завдання 100%

- премія 10%.

У квітні 2018 р. ГУ ПФУ в м. Києві позивачу на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» було перераховано з 01.01.2018 пенсію, що становить 10 878,00 грн., та складається з:

- окладу за посадою - 8880,00 грн.;

- окладу за спеціальним званням - 1 480,00 грн.;

- надбавки за вислугу років 50% - 5180,00 грн., - в розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Основний розмір пенсії - 70% грошового забезпечення у зв`язку із вислугою, яка складає 29 років.

У відповідь на заяву позивача від 29.11.2018 р. листом від 12.12.2018 №131555/02 ГУ ПФУ в м. Києві повідомило про те, що розмір його пенсійної виплати з 01.01.2018 визначено, з урахуванням Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» 1166-VII від 27.03.2014, яким внесено зміни до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в частині максимального розміру пенсії, який обчислюється відповідно до цієї статті, та не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. У доданому до вказаного листа розрахунку пенсії за вислугу років також зазначено, що згідно постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» підвищення виплачується: з 01.01.2018 по 31.12.2018 - щомісячно 50% від підвищення, з 01.01.2019 по 31.12.2019 - щомісячно 75% від підвищення, з 01.01.2020 - щомісячно 100% від підвищення.

Не погоджуючись з вищевказаними діями органу Пенсійного фонду України, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262-XII).

Пунктом 23 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» №1166-VII від 27.03.2014 передбачено у частині другій статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" цифри "80" замінити цифрами "70".

До внесення зазначених змін ч.2 ст.13 Закону № 2262-XII, якою визначено розміри пенсій за вислугу років, було встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до ч.4 ст.63 Закону № 2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 N 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704), яка набрала законної сили 01.03.2018, затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Також передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (п.2).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103) передбачено наступне.

Перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (п.1).

Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах:

з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків;

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року (п.2).

При цьому, Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. N 45 (далі - Порядок №45).

Згідно з п.3 вказаного Порядку, на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 4 Порядку №45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Таким чином, ч.4 ст.63 Закону № 2262-XII передбачено підставу для перерахунку призначених за цим Законом пенсій - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та встановлено, що такий перерахунок здійснюється на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Грошове забезпечення відповідних категорій військовослужбовців було підвищено Постановою №704, що стало підставою для перерахунку пенсії позивача в порядку та на умовах, визначених Постановою №103.

Разом з тим, ст.13 Закону № 2262-XII визначено розміри пенсій за вислугу років, у тому числі і максимальний їх розмір, у разі призначення відповідних пенсій.

Стаття 63 Закону № 2262-XII не містить застережень щодо зміни відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку, а зміни, внесені Законом України №1166-VII від 27.03.2014 до ст.13 Закону № 2262-XII, стосуються саме призначення пенсій, а не їх перерахунку.

А відтак, при перерахунку пенсії позивача в порядку Постанови №103, у відповідача відсутні підстави для застосування обмежень, встановлених ч.2 ст.13 Закону № 2262-XII (з урахуванням внесених Законом України №1166-VII від 27.03.2014 змін), - зменшення відсоткового значення розміру пенсії.

Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій ГУ ПФУ в м. Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 82% до 70% від су м грошового забезпечення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 (заява №38722/02) Суд вказав, що стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі 82% від сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 року з урахуванням проведених раніше виплат. Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 5 Порядку №45, під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Зазначена, чинна на момент здійснення перерахунку позивачу пенсії, редакція п.5 Порядку №45 відповідає п.1 Постанови №103, якою, зокрема, передбачено перерахувати відповідні пенсії, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби.

Правомірність пунктів 1, 2 Постанови №103 і вищевказаної редакції пункту 5 Порядку №45 та їх відповідність правовим актам вищої юридичної сили вже була предметом судового розгляду.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 № 826/3858/18, яке набрало законної сили на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, встановлено наступне.

«Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова КМУ № 704), яка почала діяти з 1 березня 2018 року і передбачає визначення розміру грошового забезпечення військовослужбовців відповідно до займаних посад, з урахування коефіцієнтів, визнано такою що втратила чинність Постанова КМУ №1294.

Отже, частина третя статті 43 Закон №2262-ХІІ передбачала, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Водночас пункти 1 та 2 спірної постанови №103, встановлюють відсоткове зменшення виплати пенсії військовослужбовцям та пункт 5 і додаток 2 Порядку, звужують складові грошового забезпечення, які підлягають врахуванню при обрахунку пенсії вказаним особам (зокрема позивачу), відтак звужують зміст вже існуючих прав таких осіб.

Рішенням Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005 звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу права і свобод - це зменшення, зокрема, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Крім того, Конституційний Суд України, надаючи офіційне тлумачення основних визначальних норм в сфері пенсійного забезпечення військовослужбовців, та деяких інших осіб (Рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015 року № рп-4/2015) констатував: "Аналіз наведених положень Закону (2262-ХІІ) вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63)".

Також в даному Рішенні Конституційний Суд України наголосив, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

Верховний Суд України також у постанові від 10 березня 2015 року у справі № 21-70а15 вказав на те, що будь-які надбавки, підвищення, доплати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Аналізуючи наведені норми пенсійного законодавства, суд приходить до висновку, що пункти 1, 2 спірної Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку, затвердженого Постановою №45 щодо складових грошового забезпечення для перерахунку пенсій, звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, з огляду на те, що скасовують надбавки, доплати, підвищення і премії, які отримував військовий пенсіонер під час служби, та які враховувались при попередніх перерахунках пенсій.

Отже, відповідач, визначаючи новий порядок перерахунку раніше призначених пенсій, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, не враховував всі види грошового забезпечення військовослужбовців, вичерпний перелік яких встановлений Законом №2011-ХІІ, і які відображають умови, особливості військової служби кожної особи, яка має право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

Відтак, вище вказані пункти Постанови №103, всупереч вимогам статей 13, 43, частини четвертої статті 63 та частини третьої статті 11 Закону №2262-ХІІ, змінюють умови і норми пенсійного забезпечення військовослужбовців, зокрема позивача.

При цьому, слід враховувати, що частина третя статті 11 Закону №2262-ХІІ встановлює, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З огляду на наведене, суд вважає, що пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку є протиправними та такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили.»

Суд враховує вказані висновки, обставину визнання рішенням суду, яке набрало законної сили, зазначених нормативно-правових актів протиправними та нечинними.

А відтак, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 78 КАС України, суд окремо не надає оцінку посиланням позивача на невідповідність вказаних нормативно-правових актів актам вищої юридичної сили.

Таким чином, при вирішенні другої позовної вимоги, суд враховує те, що пенсія позивачу до перерахунку була розрахована, виходячи з видів грошового забезпечення: посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років 40%, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень 15%, надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення 50%, надбавки за особливо важливі завдання 50%, надбавки за спеціальні звання чи державну охорону 70% та премії 50%.

З 01.01.2018 перерахована пенсія ГУ ПФУ в м. Києві, виходячи з видів грошового забезпечення: окладу за посадою, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років. При цьому, пункт 1 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, якими передбачено використання таких видів грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, під час перерахунку пенсій, є такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили. А відтак, втручання у право власності позивача, з урахуванням того, що право на отримання пенсійних виплат є майновим правом, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не може бути законним (не зважаючи на дату визнання відповідних норм протиправними та нечинними у судовому порядку).

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в м. Києві щодо неврахування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15%, надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення у розмірі 50%, надбавки за особливо важливі завдання у розмірі 100%, премії у розмірі 10%, які позивач отримував до перерахунку пенсії, та зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 , включаючи надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15%, надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення у розмірі 50%, надбавки за особливо важливі завдання у розмірі 100%, премії у розмірі 10%, починаючи з 01.01.2018 - підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві виплачувати перераховану пенсію ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено, а судом не встановлено факту прийняття/вчинення відповідачем протиправних рішень, дій чи бездіяльності щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача.

Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Таким чином, вищевказаною нормою передбачено нарахування компенсації втрати частини доходів у тому разі, якщо відповідні суми пенсії були нараховані, проте не були отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

Позивачу відповідні суми пенсії нараховані не були, відсутній факт порушення строків виплати нарахованих пенсій, тому позовні вимоги щодо зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у порядку, встановленому чинним законодавством, з урахуванням вже виплачених сум, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанцій від 05.03.2019 року №21446 та від 03.04.2019 року № 0.0..1, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2305,20 грн.

Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд вказує про присудження на користь позивача судових витрат у розмірі 1536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-11, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ), щодо зменшення позивачу основного розміру пенсії до 70%, замість встановлених раніше при звільненні у розмірі 82% - протиправними.

3. Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ), щодо скасування врахування середньомісячних сум додаткових видів грошового забезпечення, у т.ч: особи, які не працюють в умовах режимних обмежень - 15%; надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення - 50%; надбавка за особливо важливі завдання - 100%; премія - 10% протиправними.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ), вчинити дії щодо нарахування та виплати позивачу пенсії, з урахуванням основного розміру пенсії 82% від відповідних сум грошового забезпечення, як було призначено позивачу при звільненні у відставку 01 жовтня 2009 року.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) вчинити дії щодо нарахування та виплати позивачу пенсії з урахуванням раніше встановлених надбавок: особи, які не працюють в умовах режимних обмежень - 15%; надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення - 50%; надбавка за особливо важливі завдання - 100%; премія - 10%.

6. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) здійснити позивачу перерахунок належних до виплати сум та виплатити їх за період з 01.01.2018 по день здійснення перерахунку.

7. Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати у розмірі 1536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко